Варао (мова)
Варао | |
---|---|
![]() | |
Поширена в | Венесуела, Гаяна, Суринам |
Етнічність | Варао |
Носії | 32,800 (2005–2011)e19 |
Класифікація | Ізольована мова або Вароїд |
Офіційний статус | |
Коди мови | |
ISO 639-3 | wba |
Варао (також відома як гуарауно, гуарао, варрау) є рідною мовою народу варао. Мова ізольована, нею розмовляють близько 33 000 людей переважно в північній Венесуелі, Гаяні та Суринамі. Вона примітна незвичайним порядком слів Об'єкт–суб'єкт–дієслово.[1] На варао говорили у венесуельському фільмі 2015 року «Віднесені річкою».[2]
Варао, здається, є мовним ізолятом, не пов'язаним із жодною мовою, записаною в регіоні чи деінде.[3] Терренс Кауфман (1994) включив його до своєї гіпотетичної родини Macro-Paezan, але необхідна допоміжна робота так і не була виконана.[4] Джуліан Ґренберрі пов'язав багато граматичних форм, включно з номінальними та дієслівними суфіксами, варао з мовою тімукуа Північної Флориди, також мовним ізолятом.[5] Однак він також вивів морфеми тімукуа з маскогської, чибчанської, паезанської, араваканської та інших амазонських мов, припускаючи багатомовну креолізацію як можливе пояснення цих подібностей.[4]
Ґренберрі також знаходить слова «Вароїд» у Ґуахіро (з топонімічних свідчень здається, що Варао або споріднений народ колись займав регіон Ґуахіро) та в таіно (нучай або нозай [носай] «золото» у Сібоні — пор. варао naséi símo «золото» (букв. «жовта галька») — і duho «церемоніальний табурет» у класичній таіно — пор. варао duhu «сидіти, стілець»). Ґренберрі та Весцеліус (2004) зазначають, що топонімічні дані свідчать про те, що пре-таіно мова Макориш з еспаньйоли і мова гуанахатабей на Кубі також могли бути вароїдними мовами.
Jolkesky (2016) зазначає, що існує лексична схожість із мовними сім'ями карібан, арутані, маку та сапе через контакт у попередній сфері взаємодії Гвіанського нагір'я.[6]
Станом на 2007 рік у Венесуелі цією мовою було 28 100 носіїв. Народ варао проживає переважно в регіоні дельти Ориноко на північному сході Венесуели, з меншими громадами на південному заході Тринідаду (Тринідад і Тобаго), західній Гаяні та Суринамі.[7] ЮНЕСКО вважає мову такою, що перебуває під загрозою зникнення.[8]
В історичних джерелах згадуються етнічні групи в дельті Ориноко, такі як сіавані (чагуанес), веріотаус (фарауте) і тіуітіуас (тібітібі), які розмовляли мовами варао або мовами, тісно пов'язаними з сучасною варао. Інші вимерлі групи становлять:[9]
- Арікарі та Пірао з Каєнни
- Гвайкері з острова Маргарита
Лукотка (1968) перераховує такі різновиди:[10]
- Гуаноко — розмовляють на Лагуна де Асфальто, штат Монагас (не підтверджено)
- Чагуан — розмовляють у дельті Ориноко на гілці Манамо (не підтверджено)
- Маріуся — розмовляють у тому ж регіоні на гілках Cocuina та Macareo
Мейсон (1950) перераховує:[11]
- Вайкері (Guaiqueri)
- Чагуан
- Маріуся
Основний порядок слів у мові був проаналізований як об'єкт–суб'єкт–дієслово, дуже рідкісний порядок слів серед номінативно-акузативних мов, таких як варао.[12]
Перелік приголосних варао невеликий, але не такий малий, як багато інших інвентарів Південної Америки. У ньому немає особливої екзотики.
Губні | Альвеолярні | Середньопіднебінні | Задньоязикові | Глотальні | ||
---|---|---|---|---|---|---|
звичайний | лабіалізований | |||||
Проривні | p | t | k | kʷ | ||
Фрикативні | s | h | ||||
Носові | m | n | ||||
Одноударні | ɺ | |||||
Апроксиманти | j | w |
Губний вибуховий /p/ зазвичай реалізується як голосний [б]. /ɺ/ має алофон [d] на початку слова та [ɾ], коли між /i, a/ та /a/.
Є п'ять ротових голосних /a, ɛ, i, ɔ, u/ і п'ять носових голосних /ã, ẽ, ĩ, õ, ũ/. /u/ після /k/ на початку слів стає [ɨ].[13]
Честмір Лукотка (1968) перераховує наступні основні словникові одиниці для уарао (варао) і маріуся.[10]
Варао | Маріуся | |
---|---|---|
один | isaka | xisaka |
два | manámo | manamo |
три | dianamu | dixamo |
голова | akua | naxoto |
око | kamu | mu |
зуб | kai | i |
людина | nibora | |
вода | ho | xo |
вогонь | hekono | xeunu |
сонце | yá | xokoxi |
маніок | aru | aru |
ягуар | tobe | tobe |
дім | xanóko | ubanoko |
- ↑ Warao. www.jorojokowarao.de. Процитовано 22 вересня 2013.
- ↑ Vargas, Andrew S. (10 September 2015). Venezuela's First Film Shot in the Warao Language Is Chosen as Entry for the Oscars. Remezcla. Процитовано 16 July 2021.
- ↑ Campbell, Lyle (2012). Classification of the indigenous languages of South America. У Grondona, Verónica; Campbell, Lyle (ред.). The Indigenous Languages of South America. The World of Linguistics. Т. 2. Berlin: De Gruyter Mouton. с. 59—166. ISBN 9783110255133.
- ↑ а б Campbell, Lyle (1997). American Indian Languages - The Historical Linguistics of Native America. Oxford University Press. с. 150. ISBN 0-19-509427-1. Процитовано 16 July 2021.
- ↑ Julian Granberry, A Grammar and Dictionary of the Timucua Language, pp. 15-32
- ↑ Jolkesky, Marcelo Pinho de Valhery (2016). Estudo arqueo-ecolinguístico das terras tropicais sul-americanas (Ph.D. dissertation) (вид. 2). Brasília: University of Brasília.
- ↑ «WARAO: a language of Venezuela», Ethnologue: Languages of the World, 14th Edition, 2000
- ↑ UNESCO Atlas of the World's Languages in danger. www.unesco.org (англ.). Процитовано 20 березня 2018.
- ↑ Epps, Patience, ред. (2023). Amazonian Languages: Language Isolates. Volume II: Kanoé to Yurakaré. Berlin: Walter de Gruyter. ISBN 978-3-11-043273-2.
- ↑ а б Loukotka, Čestmír (1968). Classification of South American Indian languages. Los Angeles: UCLA Latin American Center.
- ↑ Mason, John Alden (1950). The languages of South America. У Steward (ред.). Handbook of South American Indians. Т. 6. Washington, D.C., Government Printing Office: Smithsonian Institution, Bureau of American Ethnology Bulletin 143. с. 157—317.
- ↑ Romero-Figueroa, Andrés (1985). OSV as the basic order in Warao. Lingua. 66 (2–3): 115—134. doi:10.1016/S0024-3841(85)90281-5.
- ↑ Osborn Jr., Henry A. (1966). Warao I: Phonology and Morphophonemics. International Journal of American Linguistics.
- Osborn Jr, Henry A. (1966b). Warao II: Nouns, Relationals, and Demonstratives. International Journal of American Linguistics. 32 (3): 253—261. doi:10.1086/464910.
- Barral, Basilio de. 1979. Diccionario Warao-Castellano, Castellano-Warao. Caracas: UCAB
- Figeroa, Andrés Romero. 1997. A Reference Grammar of Warao. München, Newcastle: Lincom
- Ponce, Peter. 2004. Diccionario Español — Warao. Fundación Turismo de Pedernales.
- Vaquero, Antonio. 1965. Idioma Warao. Morfología, sintaxis, literatura. Estudios Venezolanos Indígenas. Caracas.
- Wilbert, Johannes. 1964. Warao Oral Litrerature. Instituto Caribe de Antropología y Sociología. Fundación La Salle de Ciencias Naturales. Monograph no 9 Caracas: Editorial Sucre.
- Wilbert, Johannes. 1969. Textos Folklóricos de los Indios Warao. Los Angeles: Latin American Center. University of California. Latin American Studies Vol. 12.
|