Пандро С. Берман
Пандро С. Берман | |
---|---|
англ. Pandro S. Berman | |
![]() | |
Ім'я при народженні | Пандро Семюель Берман |
Народився | 28 березня 1905 Піттсбург, Пенсільванія, США |
Помер | 13 липня 1996 (91 рік) Беверлі-Гіллз, Каліфорнія, США) ·серцева недостатність |
Поховання | «Меморіальний парк на пагорбі», Калвер-Сіті, штат Каліфорнія |
Громадянство | ![]() |
Національність | єврей |
Діяльність | кінопродюсер |
Alma mater | DeWitt Clinton High Schoold |
Батько | Гаррі Берман |
Родичі | Генрі Берман (брат) |
У шлюбі з | Віола В. Ньюман Кетрін Герефорд (1960—1993) |
Нагороди | Нагорода імені Ірвінга Тальберга (1976) |
IMDb | ID 0075825 |
Пандро Семюель Берман (англ. Pandro Samuel Berman; 28 березня 1905, Піттсбург, Пенсільванія, США — 13 липня 1996, Беверлі-Гіллз, Каліфорнія, США) — американський кінопродюсер.
Пандро Берман народився 28 березня 1905 року в єврейській родині у Пітсбурзі. Його батько Гаррі Берман був генеральним директором Universal Pictures в роки становлення Голлівуду.
В 1920-х роках Пандро працював помічником режисера у Малкольма Сент-Клера та Ральфа Інса. У 1930 році Берман був найнятий монтажером в кінокомпанію RKO Radio Pictures, де згодом став асистентом продюсера.
Після того, як Девід Сельцник став директором RKO у жовтні 1931 року, він назначив Бермана для адаптації повісті Фанні Герсти «Нічний дзвін», повість про єврейського лікаря з гетто Нижнього Іст-Сайда, який досяг висот Парк-авеню, який Сельцник особисто назвав Симфонією шести мільйонів. І Сельцник, і Берман пишалися картиною, а Берман пізніше назвав його «першим хорошим фільмом», який він створив.
Покинувши RKO Берман вирушає працювати на MGM у 1940 році, де він створив такі фільми, як Національний оксамит (1944), Батько нареченої (1950) та Шкільні джунглі (1955).
Пандро Берман в 1976 році отримав Нагороду імені Ірвінга Тальберга за видатний внесок у кіновиробництво. А також шість разів був номінований на премію «Оскар» за найкращий фільм: «Веселе розлучення» (1934), «Еліс Адамс» і «Циліндр» (1935), «Двері на сцену» (1937), «Батько нареченої» (1950) та «Айвенго» (1952).
Пандро С. Берман помер від серцевої недостатності 13 липня 1996 року у своєму будинку в Беверлі-Гіллз, у 91-річному віці. Він був похований у «Меморіальному парку на пагорбі» у місті Калвер-Сіті, штат Каліфорнія.
Рік | Українська назва | Оригінальна назва | Роль | |
---|---|---|---|---|
1932 | ф | Симфонія шести мільйонів | Symphony of Six Million | продюсер |
1932 | ф | Скільки коштує Голлівуд? | What Price Hollywood? | продюсер |
1933 | ф | Ранковий підйом | Morning Glory | продюсер |
1934 | ф | Веселе розлучення | The Gay Divorcee | продюсер |
1934 | ф | Тягар пристрастей людських | Of Human Bondage | продюсер |
1935 | ф | Романтика в Манхеттені | Romance in Manhattan | продюсер |
1936 | ф | Марія Шотландська | Mary of Scotland | продюсер |
1944 | ф | Національний оксамит | National Velvet | продюсер |
1945 | ф | Портрет Доріана Грея | The Picture of Dorian Gray | продюсер |
1949 | ф | Мадам Боварі | Madame Bovary | продюсер |
1950 | ф | Батько нареченої | Father of the Bride | продюсер |
1951 | ф | Маленький прибуток батька | Father's Little Dividend | продюсер |
1955 | ф | Шкільні джунглі | Blackboard Jungle | продюсер |
- «Пандро Семюель Берман» на сайті IMDb (англ.)
- «Пандро Семюель Берман» на сайті Rotten Tomatoes (англ.)
- Некролог «Пандро Семюеля Бермана» на сайті The Independent (англ.)
- Некролог «Пандро Семюеля Бермана» на сайті The New York Times (англ.)