Рой Планкетт
Рой Планкетт | |
---|---|
англ. Roy J. Plunkett | |
Народився | 26 червня 1910 Нью Калайл, Кларк, Огайо, США |
Помер | 12 травня 1994 (83 роки) Корпус-Крісті, Техас, США ·злоякісна пухлина |
Країна | ![]() |
Діяльність | хімік, винахідник, інженер |
Alma mater | Манчестерський університет, Університет штату Огайо |
Галузь | хімія |
Науковий ступінь | доктор філософії |
Відомий завдяки: | винайденню політетрафторетилену |
Нагороди |
Рой Планкетт (англ. Roy Joseph Plunkett; 26 червня 1910, Нью-Карлайл, Огайо, США — 12 травня 1994, Корпус-Крісті, Техас, США) — американський хімік і винахідник. У 1938 році він синтезував політетрафторетилен (ПТФЕ, Teflon®), пластмасу, що має цінні фізичні і хімічні властивості і яка знайшла широке застосування у техніці та побуті[1][2].
Планкетт народився у Нью-Карлайлі, штат Огайо, навчався у Newton High School, Університеті Манчестера (бакалавр хімії у 1932 році) та Державному університеті штату Огайо (доктор філософії у галузі хімії у 1936 році)[3]. У 1936 році почав працювати хіміком-дослідником у дослідницькій Лабораторії Джексона у штаті Нью-Джерсі, що входила до хімічного концерну DuPont.
Політетрафторетилен 27-річним ученим було отримано у квітні 1938 року[1][2], коли він випадково, працюючи над синтезом хлорфторетану, що використовувався у холодильних установках, виявив, що закачаний ним у балони під тиском газоподібний тетрафторетилен спонтанно полімеризувався у білий парафіноподібний порошок[4][5]. Випадково отримана речовина мала унікальний набір властивостей: вона була стійкою до високих температур та окиснювачів, характеризувалась надзвичайно низьким коефіцієнтом тертя ковзання, була відмінним діелектриком, погано змочувалась водою (мала гідрофобні властивості). Такі властивості пояснювались хімічною будовою полімера: усі «доступні» зв'язки у ланцюжку з атомів вуглецю були зайняті атомами фтору. У 1941 році компанії Kinetic Chemicals Inc. було видано патент на нову речовину[6], у 1945 було зареєстровано торгову марку «Teflon®», у 1946 випущено перший комерційний продукт під цією назвою а у 1949 році компанія стала підрозділом американської компанії DuPont.
До 1952 року Планкетт у компанії DuPont займався виробництвом тетраетилсвинцю, що використовувався як добавка до бензинів. Згодом, керував виробництвом фреону у цій же компанії. Вийшов на пенсію у 1975 році.
Планкетт помер 12 травня 1994 року у своєму техаському будинку у віці 83 років[7][3].
Ім'я Планкетта занесене до Національної зали слави полімерів (1973) та Національної зали слави винахідників (1985) у США[8].
Винайдений ним політетрафторетилен (або тефлон) знайшов широке застосування в хімічній, електротехнічній та харчовій промисловості, в медицині, у транспортних засобах, у військовій галузі, в основному як матеріал покриттів. Найбільшу славу тефлон отримав завдяки використанню у виробництві кухонного посуду з антипригарним покриттям.
- ↑ а б Скользкий тип: Тефлон // «Популярная механика» [Архівовано 28 лютого 2014 у Wayback Machine.] (рос.)
- ↑ а б Roy J. Plunkett — Chemical Heritage Foundation. Архів оригіналу за 5 січня 2011. Процитовано 3 вересня 2016.
- ↑ а б Inventor profile. National Inventors Hall of Fame Foundation, Inc. 2007. Архів оригіналу за 17 січня 2008. Процитовано 10 січня 2008.
- ↑ Accidental Invention of Teflon. Архів оригіналу за 2 грудня 2013. Процитовано 3 вересня 2016.
- ↑ What lab accident created Teflon. Архів оригіналу за 2 грудня 2013. Процитовано 3 вересня 2016.
- ↑ Patent US2230654 Tetrafluoroethylene polymers [Архівовано 28 серпня 2016 у Wayback Machine.]. Priority date 1. July 1939, Date of publication 4. February 1941, Original assignee: Kinetic Chemicals Inc., Inventors: Roy J. Plunkett.
- ↑ Dr. Roy J. Plunkett: Discoverer of Fluoropolymers (PDF). The Fluoropolymers Division Newsletter (Summer): 1—2. 1994. Архів оригіналу (PDF) за 9 липня 2003. Процитовано 3 вересня 2016.
- ↑ History of Teflon® (англ.)
- Center for Oral History. Oral history interview with Roy J. Plunkett. Science History Institute[en]. Philadelphia, PA: Beckman Center for the History of Chemistry. Архів оригіналу за 14 червня 2018. Процитовано 21 лютого 2018.