Юлія Берберян
Юлія Берберян | |
---|---|
Юлия Манук Берберян | |
![]() | |
Народилася | 6 жовтня 1944 (79 років) Перуштиця, Пловдивська область, Болгарія |
Країна | ![]() |
Діяльність | тенісистка, політична діячка |
Alma mater | Софійський університет Святого Климента Охридського |
Посада | депутат Народних зборів Болгарії[d] |
Батько | Манук Берберян |
Діти | Мануела Малеєва (нар.. 1967) Катерина Малєєва (нар.. 1969) Магдалена Малєєва (нар.. 1975) |
Юлія Берберян (нар.. 6 жовтня 1944, Перуштиця, Болгарія) — болгарська тенісистка, тренерка з тенісу, громадська та політична діячка.
Народилася 6 жовтня 1944 року у вірменській сім'ї. Її предки переселилися в Болгарію під час масових вбивств вірмен в Османській імперії 1896 року[1].
У 1965 році сім'я Берберян переїхала на постійне проживання до США, але Юлія залишилася в Болгарії, бо одружилась з болгарським баскетболістом Георгієм Малєєвим.
З 1962 по 1976 рік вона була провідною тенісисткою Болгарії, ставала багаторазовою чемпіонкою цієї країни в одиночному, парному та змішаному парному розрядах, а також переможницею Балканських ігор[en]. При цьому з політичних причин у неї не було можливості брати участь у професійних тенісних турнірах.
З 1975 року Юлія Берберян почала займатися тренерською діяльністю. Найбільших успіхів вона добилася в роботі зі своїми дочками Мануелою, Катериною і Магдаленою, кожна з яких у різні роки входила до десятку найкращих тенісисток світу рейтингу WTA. Вона також протягом багатьох років була капітаном (тренером) збірної Болгарії в Кубку федерації, яка в 1985 і 1987 роках під її керівництвом доходила до півфіналу цього турніру. У 2005 році разом з дочками заснувала в Софії тенісний центр, де стала директором і головним тренером.
Юлія Берберян відома також завдяки своїй суспільно-політичній діяльності. У 1997—2001 роках вона була членом парламенту Болгарії від партії «Союз демократичних сил». З 1995 року є головою громадської організації «Болгарський жіночий союз». Юлія Берберіян є членом опікунської ради Американського університету в Благоєвграді з 1998 року. Малєєв надає стипендії талановитим дітям із власних коштів.
У 2001 році деякі ЗМІ розпочали кампанію проти Юлії Берберян та її чоловіка Георгія Малєєва. Прокуратурою було порушено справу за звинуваченням у незадекларованих та несплачених податках за продаж землі в районі Погребіт Лозенецького району. Софійський міський суд засудив їх у 2004 році умовно[2], але у 2005 році Верховний касаційний суд визнав Юлію Берберян та Георгія Малєєва «громадянами з чудовими характеристиками та бездоганною поведінкою» після того, як попередні два суди винесли умовні вироки.[3][4].
За моральну шкоду у 2012 році Юлія Берберян зобов'язала державу виплатити їй 10 000 лева (з відсотками) як компенсацію моральної шкоди. Юлія Берберіан подарувала ці кошти студентам математичної школи доктора Пітера Берона за участь у конференції NASA в США.
Під час протестів 2013—2014 років Юлія Берберян займала активну громадянську позицію та брала участь майже у всіх процесіях 400-денної протестної хвилі, ставши одним із символів громадянського невдоволення.
Юлія Берберян нагороджена орденом «Червоний Прапор праці» (1989).
В 1995 році вийшла автобіографічна книга Юлії Берберян «Хочу, вірю, можу».
- ↑ [Tennis Sisters of Bulgaria with Star of Fame(англ.). Архів оригіналу за 6 квітня 2020. Процитовано 6 квітня 2020. Tennis Sisters of Bulgaria with Star of Fame(англ.)]
- ↑ «Берберян осъдена за укрити данъци» [Архівовано 27 вересня 2007 у Wayback Machine.] – в-к Новинар, 07-02-2004
- ↑ Интервю с М. Малеева — Каравасилева, Велина. Интервю с М. Малеева. maleevaclub.com. 26.04.2006: «докато майката на сестри Малееви Юлия Берберян беше депутат, името ѝ бе замесено в скандал с укрити данъци, но в крайна сметка беше оправдана.»
- ↑ Решение № 388 от 16 май 2005 г. на Върховния касационен съд в състав Румен Ненков и членове Елена Авдева и Юрий Кръстев.