Грандковський Микола Карлович
Ця стаття не містить посилань на джерела. (травень 2024) |
Микола Карлович Грандковський | ||||
---|---|---|---|---|
Николай Карлович Грандковский | ||||
![]() | ||||
При народженні | Николай Карлович Грандковский | |||
Народження | 11 (23) лютого 1864 Саратов, Саратовська губернія, Російська імперія | |||
Смерть | 5 (18) травня 1907 (43 роки) | |||
Пенза, Пензенська губернія, Російська імперія | ||||
Країна | Російська імперія | |||
Жанр | жанрове малярство | |||
Навчання | Московське училище живопису, скульптури та зодчества | |||
Діяльність | художник | |||
Напрямок | реалізм | |||
Роботи в колекції | Ульяновський обласний художній музей і Іркутський обласний художній музей | |||
Нагороди | медалі Императорской Академии художеств:
| |||
| ||||
![]() | ||||
Мико́ла Ка́рлович Грандко́вський (рос. Никола́й Ка́рлович Грандко́вский; нар. 11 [23] лютого 1864, Саратов — пом. 5 [18] травня 1907, Пенза) — російський жанровий маляр, поляк за походженням, з волинського шляхетського роду Гронтковських. Педагог, експонент Товариства пересувних художніх виставок.
Народився в Саратові. Син колежського секретаря Карла Михайловича Грондковського (нар.1831 — †17 липня 1883, Саратов[1]) та Катерини Павлівни Ільїної (1835 — 1873). Початкову художню освіту здобув у саратівських художників Д. Н. Россова та М. І. Доливо-Добровольского, за рекомендацією яких в 1880 році вступив до Московського училища живопису, скульптури та зодчества. Навчався за кошти рідного міста. За час навчання отримав дві Малі і дві Великі срібні медалі Імператорської Академії мистецтв «За успіх у малюванні».
Після закінчення училища в 1889 році жив в Москві. З 1891 року — експонент Товариства пересувних художніх виставок, з 1892 — член Московського товариства любителів мистецтв. У 1894 році нагороджений першою премією Московського товариства любителів мистецтв за «Портрет письменника Н. Н. Златовратського», в 1895 другою премією за картину «Купатися».
На запрошення Костянтина Савицького, котрий очолив новостворену побудовану Пензенську картинну галерею і Пензенське художнє училище імені К. А. Савицького, Микола Грандковський в 1897 році покидає Москву і переїжджає до Пензи, де в числі інших московських художників Костянтина Клодта, Петра Коровіна і Миколи Жукова, стає викладачем училища і Пензенської духовної семінарії[2].
М. К. Грандковський був одружений (29 вересня 1896) з Вірою Павлівною Мещанюк, телеграфісткою 3 розряду Московської центральної телеграфної станції. До шлюбу з Грандковським Віра Павлівна мала 3х позашлюбних дітей, всім їм Микола Карлович дав своє прізвище: Софія[3], Ольга[4], Микола[5]. У шлюбі народилася донька Таісія.
Помер маляр від тифу. У 1907 році в Пензі відбулася персональна посмертна виставка творів Миколи Грандковського.
В період 1913—1914 рр. вдова проживала із дітьми в Притулку для вдів і сиріт російських художників імені П. М. Третьякова (м. Москва, Лаврушинський пров., 3/8)[6].
-
«Портрет Миколи Миколайовича Златовратського», (1894), холст, масло — Вольський краєзнавчий музей
-
«Возы с сеном», (1899), полотно, олія — Донецький обласний художній музей
-
«Портрет Костянтина Аполлоновича Савицького», (1902), полотно, олія — Державна Третьяковська галерея
-
«На базаре», (раніше 1907), полотно, олія — Ульянівський обласний художній музей
-
«Портрет старика», (раніше 1907), полотно, олія — Іркутський обласний художній музей ім. В. П. Сукачова
-
«Диковинка», (раніше 1907), полотно, олія — приватне зібрання.
- Картины Грандковского на аукционах Sotheby's и Christie's (англ.). Архів оригіналу за 29 жовтня 2013. Процитовано 25 жовтня 2013.
- ↑ ГАСО 637.2.1792 МК РКЦ умершие 1875-1898 г. Саратов
- ↑ Г.К.Савицкий [Воспоминания] // А.В.Храбровицкий. ’ Русские писатели в Пензенской области. Пенза, 1946. С. 87.
- ↑ ЦГА Москвы. Ф. 203. Оп. 768. Д. 206. Лл. 113об., 114
- ↑ ЦГА Москвы. Ф. 203. Оп. 768. Д. 206. Лл. 113об., 114
- ↑ ЦГА Москвы. Ф. 203. Оп. 777. Д. 107. Лл. 155 об.,156
- ↑ Адрес–календарь Вся Москва за 1890 –1914 гг. 1914.
|