Григорій III (неаполітанський дука)
Григорій III | |
---|---|
італ. Gregorio III Napoli | |
Народився | 9 століття |
Помер | березень 870 Неаполь, Неаполітанське герцогство, Східна Римська імперія |
Знання мов | грецька і латина |
Титул | герцог |
Посада | Duke of Naplesd |
Батько | Сергій I[1] |
Мати | Drosud |
Брати, сестри | Caesar of Naplesd, Athanasius Id і Stephanos of Sorrentod |
Діти | Сергій II і Афанасій[1] |
Григорій III (†березень 870) — неаполітанський дука (864–870), син дуки Сергія I та його дружини Друзи.
У 850 Сергій успішно перетворив владу дуки в Неаполі на спадкову, призначивши свого старшого сина Григорія співправителем. Григорій III був освіченою людиною, багато читав, вільно володів грецькою та латинською мовами.
Його молодші брати відігравали значну роль у житті дукату: Цезар був адміралом, Афанасій — єпископом Неаполя, Стефан — єпископом Сорренто, а пізніше і Неаполя.
У 859 за наказом батька Григорій і Цезар очолили об'єднане військо Неаполя, Салерно та Амальфі, повівши його на Капую, де її правитель Ландо I лежав паралізований. Проте, його син Ландо II зумів перемогти супротивника, який переважав його військо чисельно. Цезар разом з 800 воїнами був захоплений у полон капуанцями.
Сергій перед смертю наказав своєму синові Сергієві II прислухатись до порад дядька єпископа Стефана, що був довіреною особою імператора Священної Римської імперії Людовика II та папським легатом. У 867 Григорій визнав сюзеренітет Візантії та почав карбувати монети з профілем візантійського імператора.
- Erchempert. Historia Langabardorvm Beneventarnorvm [Архівовано 24 грудня 2010 у Wayback Machine.] at The Latin Library.
- Caravale, Mario (ed). Dizionario Biografico degli Italiani: LIX Graziando — Grossi Gondi. Rome, 2002.
- Caravale, Mario (ed). Dizionario Biografico degli Italiani: LXIII Labroca — Laterza. Rome, 2004.
![]() |
Це незавершена стаття про особу. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |