Скарбничка
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d0/Spuerschw%C3%A4in.jpg/220px-Spuerschw%C3%A4in.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/%D0%A1%D0%BA%D0%B0%D1%80%D0%B1%D0%BD%D0%B8%D1%87%D0%BA%D0%B0.jpg/220px-%D0%A1%D0%BA%D0%B0%D1%80%D0%B1%D0%BD%D0%B8%D1%87%D0%BA%D0%B0.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/ff/Hellenistic_Money_box_in_shape_of_a_temple_from_Priene_Antikensammlung_Berlin.jpg/220px-Hellenistic_Money_box_in_shape_of_a_temple_from_Priene_Antikensammlung_Berlin.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/da/Antike_Sparb%C3%BCchse%2C_Arch%C3%A4ologische_Staatssammlung%2C_M%C3%BCnchen.jpg/220px-Antike_Sparb%C3%BCchse%2C_Arch%C3%A4ologische_Staatssammlung%2C_M%C3%BCnchen.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/04/Majapahit%2C_Piggy_Bank.jpg/220px-Majapahit%2C_Piggy_Bank.jpg)
Скарбни́чка — це звичайна назва вмістища для монет, яке насамперед використовують діти.
Вони, як правило, розмальовані і найчастіше служать виховним пристосуванням, щоби навчати дітей зародків ощадливості та накопичення; гроші можна легко вставити, але добратися до них — непросто і це заворожує дітей. У багатьох керамічних скарбничках є гумова пробка, розташована на споді; інші виготовлені з пластмаси та мають знімний ніс для зручного доступу до монет. Деякі, містять електронні пристрої, які обчислюють суму внесених грошей[1]. У багатьох скарбничках немає отвору, крім прорізу для вставляння монет, що призведе до розбиття скарбнички молотком або іншими способами, щоби добратися до грошей всередині. Зазвичай скарбнички бувають у вигляді коробочки, фігурки тварини, тощо — найчастіше з вузькою щілиною, в яку опускаються монети (може бути і у вигляді вази, куди просто зверху кладуть гроші). Залежно від наявності отвору для виймання грошей, скарбнички можуть бути одноразового і багаторазового використання. Одна з найпоширеніших форм скарбнички — свиня.
Скарбничку часто можна придбати в магазині сувенірів.
Як скарбнички, часом використовуються підхожі для цього ємності (наприклад, у радянські часи в Україні, 10-копійчані монети збирали у пляшки з-під шампанського, адже їх до пунктів приймання склотари не брали).
Скарбнички тісно пов'язані з історією грошей та приватних заощаджень. Вони мають соціальне та культурно-історичне значення, особливо для того часу, коли ще не було можливості зберігати кошти на рахунках у банку.
Одна з найдавніших ощадних скарбничок датується II сторіччям до н. е. і була знайдена у Прієні (середня Іонія на теренах сучасної Туреччини) під час розкопок житлового будинку. Її зроблено на зразок грецького храму скарбів і вона має проріз для монет у фронтоні храму[2]. Таку скарбницю називали «тезаврос» (грец. θησαυρός). Це слово було прийняте в романських мовах (thesaurus) і пізніше використовувалося для позначення або скрині зі скарбами, або скарбу взагалі.
Кількість знахідок видів скарбничок часів Римської імперії надзвичайно велика. Поширений для римлян вид було виготовлено із випаленої глини і він мав грушоподібну форму як найпростішу, що виходить на гончарному кругу.
З середньовіччя, зокрема, збереглися залізні, підвісні скарбнички. Однак глина та інші види кераміки все ще, в основному, використовувались як загальноприйняті матеріали. Форми тварин також все частіше зустрічаються як скарбнички.
Скарбничка особливо відома і розповсюджена донині. Свиня ще з давніх часів була оберегом удачі та символом родючості, корисності та ощадливості. З одного боку, це було пов'язано з великою кількістю поросят; з іншого боку, свиней відгодовували, вигодовуючи їм залишки їжі або надлишки чи швидкопсувні відходи врожаю з літа. Таким чином тварини забезпечували надходження білка та жиру взимку.
Застережна білка, золотий осел, щасливе сонечко, мудрий слон, курка яка сидить на гнізді, та багато інших видів тварин також використовувались у різних країнах та культурах як скарбнички. Вигляд скарбнички, найбільш поширений ще з давніх часів, був вуликом як символом зайнятості, невтомності збирання нектару бджолами.
У часи бароко ми вперше знаходимо скарбнички як вартісні предмети високої художньої цінності, наприклад виготовлені з найкращої порцеляни. Також особливо видатними, є роботи віденських срібників срібного періоду. Поширеною формою був, зокрема, келих з ручкою зі срібла, пізніше у більших кількостях — з посрібленого металу.
В Україні сучасні скарбнички виготовляються з дерева у вигляді хаток, вантажівок, млинів (Гуцульщина) та випаленої глини, наприклад у вигляді козака тощо.
Особливо в США, але також в Англії та Німеччині, у ХІХ-ХХ сторіччях було розроблено велику кількість механічних скарбничок (а в деяких випадках і запатентовано), в яких механізм забирання грошей, приводиться до дії шляхом вставляння монети або натискання кнопки. Англо-американські механічні скарбнички в основному виготовлялися з чавуну, тоді як німецькі — переважно з літографованого листового металу. Завдяки іграшковому характеру скарбнички як предмета, ними також зацікавилась іграшкова промисловість і скарбнички стали побічним продуктом у товарному переліку відомих виробників іграшок.
У деяких країнах, насамперед в Німеччині, свиня-скарбничка є символом добробуту, що виникло завдяки економії, ощадності і потягу до накопичення. Зображення свині-скарбнички постійно використовується в рекламі (для банків, ощадних програм, а також щоби підкреслити зниження цін на товари або послуги), сталим виразом в німецькій мові є «свиняче щастя» (нім. Schweineglück або Schwein gehabt), що має позитивний характер. Найдавніша скарбничка, знайдена в Німеччині, походить з Тюрингії і стосується ХІІІ сторіччя.
- ↑ DigiBank Piggy and Panda Banks Learn to Count. Gizmodo (en-us) . Процитовано 5 березня 2021.
- ↑ Landfester, Manfred, ред. (2005). Rezeptions- und Wissenschaftsgeschichte. doi:10.1007/978-3-476-00086-6. Процитовано 4 березня 2021.
- The first world wide piggy bank homepage (англ.)
- Hurschmann, Rolf. Sparbüchse. Der Neue Pauly. Herausgegeben von: Hubert Cancik und Helmuth Schneider (Antike), Manfred Landfester, Rezeptions- und Wissenschaftsgeschichte, Brill, 2009