Пасічник Світлана Анатоліївна
![]() | ||
Особисті дані | ||
---|---|---|
Повне ім'я | Світлана Анатоліївна Пасічник | |
Дата народження | 23 березня 1975 (49 років) | |
Овідіополь, УРСР, ![]() | ||
Зріст | 173 см | |
Вага | 77 кг[1] | |
Прізвисько | Cvita (Цвіта)[2] | |
Позиція | Права півсередня | |
Юнацькі клуби | ||
![]() ![]() | ||
Професіональні клуби* | ||
Роки | Клуб | Ігри (голи) |
1992—1997 1998—2001 2001—2002 2002—2005 2005—2011 2011—2012 |
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
|
Національна збірна | ||
Роки | Збірна | Ігри (голи) |
1997 1998—2007 |
![]() ![]() |
|
Звання, нагороди | ||
Звання | ![]() | |
* Ігри та голи за професіональні клуби |
Світла́на Анато́ліївна Па́січник (нар. 23 березня 1975, Овідіополь, Українська РСР, СРСР) — колишня українська гандболістка, яка була натуралізована Хорватією, і грала за збірну Хорватії на позиції правої півсередньої.
Почала займатися гандболом з 1982 року. Бабуся Світлана дружила з відомою гандболісткою Тетяною Макарець, яка теж родом з Овідіополя, і відвела онуку на гандбол, щоб та теж стала знаменитою. Перший тренер — Володимир Семенович Бондаренко[3]. Займалася у рідному місті до 13 років, потім до 15 років навчалася у київському спортивному ліцеї-інтернаті. Після цього тренувалася у столичному «Спартаку», відвідувала школу та почала грати за іншу команду, оскільки столична команда в той час був дуже сильною, а молода гравчиня не могла потрапити у склад[4].
Після випуску зі спортінтернату[5] з 1992 року виступала за кіровоградський «Інгул», де провела 7 років[6].
1998 року почала закордонну кар'єру у хорватському клубі «Звєчєво» (Пожега). Впродовж трьох сезонів поспіль ставала найкращою бомбардиркою чемпіонату, за їй вручили пам'ятний іменний браслет, а тренер національної команди Хорватії Ненад Шоштарич запропонував виступати за цю збірну[5]. Після цього хорватський клуб збанкрутував і Пасічник переїхала у Словенію, де приєдналася до команди «Дегро Піран». 2002 року вона повернулася до Хорватії, де протягом 9 років виступала за команди, що розігрували перші два місця у чемпіонаті — «Локомотив» (Загреб) і «Подравку» (Копривниця). З ними вона виграла 7 титулів чемпіонки та 6 кубків Хорватії. 2006 році Пасічник разом з «Подравкою» дійшла до фіналу Кубка ЄГФ[7].
2011 року Світлана Пасічник переїхала до російської «Зірки» (Звенигород)[8][2], з якою в тому самому році зіграла у чвертьфіналі Кубка кубків ЄГФ[9].
2012 року після одного сезону у «Зірці» клуб розстався з правою півсередньою і вона завершила кар'єру у віці 37 років[10].
Після завершення професіональної ігрової кар'єри повернулася до рідного Овідіополя, де працювала тренеркою з гандболу у ДЮСШ №1 Овідіопольського району[11], а також виступала за ветеранські команди. У складі команди м. Овідіополя стала переможницею всеукраїнського турнір серед ветеранів 2015[12] і 2016[13] рр., а також була визнана найкращою гравчинею цих турнірів. Також 2015 року у складі команди Одеський регіон посіла 6 місце на Європейських іграх з гандболу серед ветеранів, що проходили у Франції[14].
2017 року у складі команди Одеський регіон перемогла у всеукраїнському турнірі серед ветеранів Кубок Імпульсу. а також виграла звання найкращої гравчині[15].
24 лютого 2022 року після початку повномасштабного вторгнення росії в Україну пішла до місцевого ТЦК та СП, щоб долучитися до українського війська. Оскільки Пасічник не мала військового квитка, то там записали її телефон і попоросили почекати. Згодом стала бойовою медикинею в одному з батальйонів 122-ї окремої бригади територіальної оборони ЗСУ. Під час одного з ворожих обстрілів Пасічник була поранена[16].
- Кубок кубків ЄГФ
- Півфіналістка (1): 2008
- Чвертьфіналістка (3): 2003, 2007, 2012
- Найкраща гандболістка Хорватії: 2004/05[17], 2005/06[18], 2006/07[6]
- Майстерка спорту з гандболу в Україні (1997)
- Нагороджена почесними грамотами
- ↑ Women's Regional Handball League 2009/10 _CMN_PRINT Svitlana Pasičnik (англ.)
- ↑ а б Светлана Пасечник дала первое интервью в составе «Звезды» (рос.) . Russian handball.ru. Архів оригіналу за 3 грудня 2014. Процитовано 12 квітня 2020.
- ↑ Учитель, тренер, летописец (рос.)
- ↑ Svitlana Pasičnik: Koprivnica je idealna za život (хор.)
- ↑ а б Светлана Пасечник. "Спартак", "Звечево", "Подравка", "Звезда", сборная Хорватии — все о ней! (рос.)
- ↑ а б В составе ГК «Звезда» прибавление в лице Светланы Пасечник (рос.) . Russian handball.ru. Архів оригіналу за 3 грудня 2014. Процитовано 12 квітня 2020.
- ↑ Podravka Vegeta, Koprivnica, EHF Cup 2005/06 Participation (англ.) . ЄГФ.
- ↑ Гандбол. Хорват возглавил российский клуб и зовет к себе бывшую украинку (рос.) . iSport.ua.
- ↑ Zvezda Zvenigorod, Cup Winners' Cup 2011/12 Participation (англ.) . ЄГФ.
- ↑ Симона Спиридон и Светлана Пасечник прощаются со Звенигородом (рос.) . zvezda-handball.ru. Архів оригіналу за 4 серпня 2019. Процитовано 12 квітня 2020.
- ↑ КОМАНДА ОДЕССКОЙ ОБЛАСТИ ПО ГАНДБОЛУ СТАНОВИТСЯ БРОНЗОВЫМ ПРИЗЁРОМ TROPHY-2018 (рос.)
- ↑ Перемога сквирян на всеукраїнському турнірі з гандболу серед ветеранів
Наші гандболістки знову найкращі![недоступне посилання] - ↑ Всеукраїнський турнір з гандболу серед чоловічих та жіночих аматорських команд
- ↑ Наші гандболістки повернулися із Франції[недоступне посилання]
В Ницце состоялись III- Европейские Игры ветеранов (рос.) - ↑ Одеситки виграли всеукраїнський турнір серед команд ветеранів з гандболу
- ↑ Українська гандболістка Світлана Пасічник служить бойовою медикинею на Херсонському напрямку
Українка після виступу за збірну Хорватії воює у ЗСУ: бойову медикиню поранили на Херсонському напрямку
Світлана — спортсменка, вчитель фізкультури та дитячий тренер з гандболу, а сьогодні вона бойовий медик одного з підрозділів 122 окремої бригади - ↑ Mirza Džomba i Svitlana Pasičnik rukometaši godine (хорв.) . INDEX.hr.
- ↑ Svitlana Pasičnik i Ivano Balić rukometaši godine (хорв.) . INDEX.hr.
- С.С. Аргатюк, В.В. Левчук, І.Т. Русєв, І.В. Сапожников. ОВІДІОПОЛЬСЬКИЙ РАЙОН. Енциклопедичний довідник. — Одеса : ВМВ, 2011. — 716 с.
- Профіль на сайті Rushandball (рос.)
На цю статтю не посилаються інші статті Вікіпедії. Будь ласка розставте посилання відповідно до прийнятих рекомендацій. |