Повчинська сільська рада
Повчинська сільська рада | |||
---|---|---|---|
| |||
Основні дані | |||
Країна | ![]() ![]() ![]() | ||
Область | Волинська округа Київська область Житомирська область | ||
Район | Ярунський район Новоград-Волинський район | ||
Адм. центр | с. Повчине | ||
Утворена | 1923 року | ||
Ліквідована | 2017 року | ||
Код КОАТУУ | 1824084800 | ||
Облікова картка | Повчинська сільська рада | ||
Склад | |||
Кількість членів | 12 | ||
Голова ради | Печорін Ігор Анатолійович | ||
Територія та населення | |||
Площа | 33,348 км² | ||
Населення | 1079 | ||
Густота | 32,36 осіб/км² | ||
Населені пункти | 2 | ||
Контактні дані | |||
Адреса | с. Повчине, Новоград-Волинський р-н, Житомирська обл., 11730 | ||
![]() |
Повчинська сільська рада — колишня адміністративно-територіальна одиниця та орган місцевого самоврядування у Ярунському (Пищівському) і Новоград-Волинському районах Волинської округи, Київської й Житомирської областей Української РСР та України з адміністративним центром у с. Повчине.
Сільській раді були підпорядковані населені пункти:
Станом на 1923 рік кількість населення сільської ради становила 2 235 осіб, кількість дворів — 468[1].
Кількість населення сільської ради станом на 1924 рік становила 2 300 осіб[2].
Відповідно до результатів перепису населення СРСР, кількість населення ради, станом на 12 січня 1989 року, становила 1 072 особи.
Станом на 5 грудня 2001 року, відповідно до перепису населення України, кількість мешканців сільської ради становила 1 079 осіб[3].
Рада складалася з 12 депутатів та голови.
ПІБ | Основні відомості | Дата обрання | Дата звільнення |
---|---|---|---|
Печорін Ігор Анатолійович | Сільський голова, 1970 року народження, освіта, член народної партії | 26.03.2006 | 31.10.2010 |
Печорін Ігор Анатолійович | Сільський голова, 1970 року народження, освіта вища, член Всеукраїнського об'єднання «Батьківщина» | 31.10.2010 |
Примітка: таблиця складена за даними джерела[4]
створена 1923 року в складі сіл Мужиловичі, Повчине, Шитня, хуторів Кобиллє, Кобилянський (Кобиляче) та колонії Олексіївка Піщівської волості Новоград-Волинського повіту Волинської губернії. 27 жовтня 1926 року в с. Шитня утворено окрему польську національну сільську раду. Станом на 1929 рік у підпорядкуванні значився х. Червона Корчма. У 1939 році с. Кобиллє передане до складу Рівненської області. На 1 жовтня 1941 року хутори Кобиляче, Червона Корчма та кол. Олексіївка не перебували на обліку населених пунктів[5].
Станом на 1 вересня 1946 року сільська рада входила до складу Ярунського району Житомирської області, на обліку в раді перебували села Мужиловичі (згодом — Калинівка) та Повчине[6].
5 березня 1959 року, відповідно до рішення Житомирського облвиконкому № 161 «Про ліквідацію та зміну адміністративно-територіального поділу окремих сільських рад області», підпорядковано села Кіровка (згодом — Партизанське), Суховоля та хутори Байрацький, Берестянка, Підсочний і Пікель ліквідованої Суховільської сільської ради Новоград-Волинського району. 29 вересня 1960 року, відповідно до рішення Житомирського облвиконкому «Про вилучення з обліку деяких населених пунктів в районах області», хутори Байрацький, Берестянка та Підсочний виключені з обліку населених пунктів[5].
На 1 січня 1972 року сільська рада входила до складу Новоград-Волинського району Житомирської області, на обліку в раді перебували села Калинівка, Партизанське, Повчине та Суховоля[7].
4 березня 1993 року, відповідно до рішення Житомирської обласної ради «Про внесення змін в адміністративно-територіальний устрій окремих районів», села Партизанське та Суховоля увійшли до складу відновленої Суховільської сільської ради Новоград-Волинського району[5].
Ліквідована у 2017 році через об'єднання до складу Піщівської сільської територіальної громади Новоград-Волинського району Житомирської області[8].
Входила до складу Ярунського (Піщівського, 7 .03.1923 р.) та Новоград-Волинського (4.06.1958 р.) районів[5].
- ↑ Дідух, В., Нікітюк, В., Якубовська,Т. Історія містечка Ярунь та його околиць до середини ХХ ст. — Тернопіль, 2016 — 172 с. с. 99. Процитовано 22 квітня 2021.
- ↑ Національні меншості на Україні (реєстр селищ) (PDF). Інститут історії України НАН України. Харків, 1925. с. 9. Архів оригіналу (PDF) за 22 січня 2021. Процитовано 25 грудня 2023.
- ↑ Населення Житомирської області. pop-stat.mashke.org. Архів оригіналу за 4 вересня 2021 року. Процитовано 25 грудня 2023.
- ↑ rada.gov.ua
- ↑ а б в г Кондратюк Р., Самолюк Д., Табачник Б. Адміністративно-територіальний устрій Житомирщини 1795-2006 роки. Довідник: офіційне видання (PDF). Інститут історії України НАН України. Житомир: видавництво «Волинь», 2007. с. 103, 131, 309, 389, 490, 561, 573, 600. Архів оригіналу (PDF) за 8 жовтня 2021. Процитовано 25 грудня 2023.
- ↑ Українська РСР. Адміністративно-територіальний поділ на 1 вересня 1946 року. Видання перше. Інтернет-архів. Київ: Українське видавництво політичної літератури, 1947. с. 191. Процитовано 25 грудня 2023.
- ↑ Шелягин А. Українська РСР. Адміністративно-територіальний поділ на 1 січня 1972 року (PDF). Інститут історії України НАН України. Київ: Ордена Червоного Прапора видавництво політичної літератури України, 1973. с. 144. Архів оригіналу (PDF) за 20 жовтня 2021. Процитовано 25 грудня 2023.
- ↑ Картка ради на сайті Верховної Ради України