Юр'ямпіль
село Юр'ямпіль | |
---|---|
![]() | |
Країна | ![]() |
Область | Тернопільська область |
Район | Чортківський район |
Громада | Більче-Золотецька сільська громада |
Основні дані | |
Населення | ▼ 269 (2014) |
Територія | 1.119 км² |
Густота населення | 307.42 осіб/км² |
Поштовий індекс | 48733 |
Телефонний код | +380 3541 |
Географічні дані | |
Географічні координати | 48°44′27″ пн. ш. 25°56′24″ сх. д. / 48.74083° пн. ш. 25.94000° сх. д.Координати: 48°44′27″ пн. ш. 25°56′24″ сх. д. / 48.74083° пн. ш. 25.94000° сх. д. |
Середня висота над рівнем моря |
271 м |
Відстань до районного центру |
14 км |
Найближча залізнична станція | Борщів |
Відстань до залізничної станції |
14 км |
Місцева влада | |
Адреса ради | 48733, Тернопільська обл, Чортківський р-н, с. Більче-Золоте, вул. Махнівка, буд. 101 |
Карта | |
Мапа | |
![]() | |
|
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f9/%D0%92%D0%B8%D0%B3%D0%BB%D1%8F%D0%B4_%D0%BD%D0%B0_%D1%81%D0%B5%D0%BB%D0%BE_%D0%AE%D1%80%27%D1%8F%D0%BC%D0%BF%D1%96%D0%BB%D1%8C.jpg/220px-%D0%92%D0%B8%D0%B3%D0%BB%D1%8F%D0%B4_%D0%BD%D0%B0_%D1%81%D0%B5%D0%BB%D0%BE_%D0%AE%D1%80%27%D1%8F%D0%BC%D0%BF%D1%96%D0%BB%D1%8C.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a7/%D0%94%D0%BE%D1%80%D0%BE%D0%B3%D0%B0_%D0%B2_%D1%81%D0%B5%D0%BB%D0%BE_%D0%AE%D1%80%27%D1%8F%D0%BC%D0%BF%D1%96%D0%BB%D1%8C.jpg/220px-%D0%94%D0%BE%D1%80%D0%BE%D0%B3%D0%B0_%D0%B2_%D1%81%D0%B5%D0%BB%D0%BE_%D0%AE%D1%80%27%D1%8F%D0%BC%D0%BF%D1%96%D0%BB%D1%8C.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/2f/%D0%A6%D0%B5%D1%80%D0%BA%D0%B2%D0%B0_%D0%A1%D0%B2%D1%8F%D1%82%D0%BE%D0%B3%D0%BE_%D0%94%D0%B8%D0%BC%D0%B8%D1%82%D1%80%D1%96%D1%8F_%D0%AE%D1%80%27%D1%8F%D0%BC%D0%BF%D1%96%D0%BB%D1%8C.jpg/220px-%D0%A6%D0%B5%D1%80%D0%BA%D0%B2%D0%B0_%D0%A1%D0%B2%D1%8F%D1%82%D0%BE%D0%B3%D0%BE_%D0%94%D0%B8%D0%BC%D0%B8%D1%82%D1%80%D1%96%D1%8F_%D0%AE%D1%80%27%D1%8F%D0%BC%D0%BF%D1%96%D0%BB%D1%8C.jpg)
Юр'я́мпіль — село в Україні, Тернопільська область, Чортківський район, Більче-Золотецька сільська громада. Розташоване на півдні району.
Підпорядковувалося колишній Більче-Золотецькій сільраді.
Населення — 269 осіб (2014).
Імовірно, поселення заснував на початку 14 століття галицький князь Юрій, син Лева, і воно отримало назву від його імені. За версією М. Крищука, назва утворена від коренів "Юр" і "Ян" та елементу "піль" – "поле".
Можливе трактування від кореня "ям" (яма, видолинок) – "поселення Юрія у видолинку".
Село лежить у зоні помірно континентального клімату. Юр'ямпіль розташований у «теплому Поділлі» — найтеплішому регіоні Тернопільської області.
Село розташоване на відстані 381 км від Києва, 93 км — від обласного центру міста Тернополя та 10 км від міста Борщів.
Відоме від 17 століття.
За Австро-Угорщини діяла однокласна школа з польською мовою навчання; за Польщі – двокласна з польською мовою навчання.
1903 р. у Юр’ямполі була заснована бібліотека.
Напередодні Першої світової війни у селі створені філії товариств "Просвіта" з читальнею, "Сільський господар", "Луг".
За польськими статистичними даними, в селі: 1921 року – 178 дворів (740 осіб), 1931 року – 183 двори (785 осіб). Загальна поверхня – 703 га (в тому числі 222 – двірської посілості), з того орного поля – 621 га.
Після 1927 року організована кооператива "Згода" (об’єднувала 38 осіб, голова Михайло Дерешівський).
Від вересня 1939 року село – під радянською владою, яка почала "полювання" за членами ОУН, інтеліґенцією, просвітянами, національно свідомою молоддю.
Від 5 липня 1941 до 6 квітня 1944 р. село – під німецькою окупацією; на примусові роботи до Німеччини нацисти вивезли чимало молодих людей.
Багато мешканців села загинуло в ОУН і УПА, членів їхніх сімей заслано на каторжні роботи в Сибір терміном від 10 до 25 років, зокрема, Ганну Іванишин, Марію Товарніцьку, Параску Шкільняк та інших; їхнє майно конфісковане. У книзі "Реабілітовані історією" (Тернопіль, 2008 р.) зафіксовано 9 репресованих уродженців Юр'ямполя, серед них розстріляний в м. Одеса Михайло Ховрун (1892–1938).
На фронти Другої світової війни зі села було призвано 320 осіб (у т. ч. 36 – членів і симпатиків ОУН); загинули Дмитро (1908–1944, Росія) і Михайло (1910–1944, Східна Пруссія) Деренюки, Микола Дерешівський (1921–1944, Росія), Василь (1910–1945, Сх. Пруссія), Дмитро (1904–1944, Литва) й Михайло (1909–1945, Сх. Пруссія) Іванишини, Федір Костюк (1913–1944, Латвія), Адам Рудяк (1924–1944, Сх. Пруссія), Степан Стрільчук (1924–1944, Литва), Дмитро Товарницький (1911–1945, Литва); 11 пропали безвісти: Дмитро (1925–1945), Іван (1925–1944), Степан Дерешівський (1910–1944), Степан Дерешівський (1896–1944), Йосип (1914–1945) і Степан (1908–1944) Іванишини, Федір Ковбінька (1908–1944), Кароль Лесюк (1912–1944), Карл Лисак (1911–1944), Степан Луцик (1911–1944), Михайло Цимбалюк (1923–1945).
Протягом 1945–1946 років у село переселили 49 родин із Лемківщини, Підляшшя і Холмщини (Польща).
До 19 липня 2020 р. належало до Борщівського району[1].
З 12 вересня 2016 р. належить до Більче-Золотецької сільської громади[2]. До цього підпорядковувалося Більче-Золотецькій сільській раді.
- церква святого Димитрія (1840, мурована, ПЦУ),
- церква святого великомученика Димитрія (УГКЦ).
Споруджено пам'ятник воїнам-односельцям, полеглим у Другій світовій війні (1990), встановлено пам'ятний хрест на честь скасування панщини (19 століття), пам'ятну табличку на честь Ярослава Кондри (1990).
Зміни населення | ||
---|---|---|
Рік | Населення | Зміна |
1900 | 821 | — |
1921 | 740 | −9.9% |
1931 | 785 | +6.1% |
1989 | 361 | −54.0% |
2001 | 352 | −2.5% |
2007 | 279 | −20.7% |
2014 | 269 | −3.6% |
За австрійською статистикою 1900 року, в громаді було: 440 греко-католиків, 369 римо-католиків, 12 євреїв, мова: 440 осіб – українська, 381 – польська; на фільварку – 27 греко-католиків, 13 римо-католиків, 10 євреїв; мова: 31 особа – українська, 19 – польська.
Національний склад населення у сусідньому селі Королівці та Юр’ямполі в 1938 р. такий: 2100 осіб – українці, 1040 – поляки, 1400 – євреї.
Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 361 особа, з яких 167 чоловіків та 194 жінки[3].
За переписом населення України 2001 року в селі мешкали 352 особи[4]. 100 % населення вказало своєю рідною мовою українську мову[5].
У селі є цегельний завод, торговельний заклад.
У 1948 році створено колгосп (перший голова правління – Михайло Дерешівський), у 1957 р. приєднаний до господарства с. Монастирок, з центром у Юр’ямполі; 1959 року приєднаний до колгоспу с. Більче-Золоте.
1993 року створено спілку селян "Юр’ямпіль" (голова – Володимир Чопик). За час його керівництва збудовано зерноочисний тік, машиннотракторну майстерню; тверде покриття вкладено на 1,5 км дороги.
Працюють загальноосвітня школа 1 ступеня та бібліотека.
У селі є фельдшерсько-акушерський пункт.
- Ярослав Кондра - український поет, перекладач
- краєзнавець, видавець Мирослав Мошак.
- ↑ Постанова Верховної Ради України від 17 липня 2020 року № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів»
- ↑ ВВРУ, 2017, № 9, стор. 35
- ↑ Кількість наявного та постійного населення по кожному сільському населеному пункту, Тернопільська область (осіб) - Регіон, Рік, Категорія населення , Стать (1989(12.01)). database.ukrcensus.gov.ua. Банк даних Державної служби статистики України.
- ↑ Кількість наявного населення по кожному сільському населеному пункту, Тернопільська область (осіб) - Регіон , Рік (2001(05.12)). database.ukrcensus.gov.ua. Банк даних Державної служби статистики України.
- ↑ Розподіл населення за рідною мовою, Тернопільська область (у % до загальної чисельності населення) - Регіон, Рік , Вказали у якості рідної мову (2001(05.12)). database.ukrcensus.gov.ua. Банк даних Державної служби статистики України.
- Уніят, В. Юр'ямпіль // Тернопільський енциклопедичний словник : у 4 т. / редкол.: Г. Яворський та ін. — Тернопіль : Видавничо-поліграфічний комбінат «Збруч», 2008. — Т. 3 : П — Я. — С. 672–673. — ISBN 978-966-528-279-2.
- Івахів Г., Мизак, Н. Юр'ямпіль // Тернопільщина. Історія міст і сіл : у 3 т. — Тернопіль : ТзОВ «Терно-граф», 2014. — T. 1 : А — Й. — С. 580. — ISBN 978-966-457-228-3.
- Юріямпіль // Чортківська округа. Історично-мемуарний збірник / ред. колегія О. Соневицької та інші. — Париж — Сидней — Торонто : НТШ, Український архів, 1974. — Т. XXVII. — С. 619.
|