Ян ван де Вельде
Ян ван де Вельде | |
---|---|
![]() «Портрет Арнода ван Гавена» | |
Псевдо | Луїс-Огюст |
Народився | 1593 Роттердам, Південна Голландія, Нідерланди |
Помер | 1641 Енкхейзен |
Громадянство | Республіка Об'єднанних провінцій |
Національність | голландець |
Діяльність | художник, гравер |
Відомі учні | Cornelis Goutsbloemd |
Знання мов | нідерландська[1][2] |
Magnum opus | Winter landscaped |
Конфесія | кальвінізм |
Рід | Велде |
Батько | Ян ван де Вельде |
Мати | Майкен ван Брахт |
У шлюбі з | Стин'є Фридирікзон |
Діти | 1 син |
Ян ван де Вельде, також Велде (нід. Jan van de Velde, 1593 — 1641, Енкхейзен) — нідерландський художник, малювальник, гравер.
Був сином переписувача книг, каліграфа та викладача Яна ван де Вельде. Народився або у Роттердамі, або в Делфті. Дитинство провів у Роттердамі. З дитинства виявив хист до малювання, тому батько віддав Яна на навчання до художника Якоба Матхама з Гарлему.
Після проходження навчання Ян ван де Вельде стає самостійним художником, у 1614 році його приймають до гарлемської гільдії художників Св. Луки. Стає доволі відомим художником, майстром портрету та пейзажу. У 1617 році здійснив подорож до Італії. У 1618 році одружився зі Стин'є Фридирікзон.
У 1630-х роках був одним з керівником гільдії Св. Луки у Гарлемі. У 1636 році перебирається до містечка Енкхейзен, час від часу здійснюючи подорожи уздовж Рейну. Помер у 1641 році. Його справу продовжив син Ян.
Ян ван де Вельде здобув популярність перш за все як рисувальник і гравер пейзажів. Його творчість мала вплив на інших майстрів жанру, в тому числі Рембрандта та двоюрідного брата Есаяса. Велику популярність здобула його серія гравюр із сценами міського життя Гарлему (1616 рік). До 1636 року художник зробив ще близько 60 гравюр з видами північної Голландії. Відомий також як анімаліст (при цьому ретельно вимальовував кожну рису тварини).
- Hermann Arthur Lier: Velde, van de. In: Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Band 39, Duncker & Humblot, Leipzig 1895, S. 557–563.
- Émile Michel, Les Van Velde, Paris, Elibron Classics séries, 2006, 132 p. (ISBN 054374390X)
- ↑ Bibliothèque nationale de France BNF: платформа відкритих даних — 2011.
- ↑ CONOR.Sl
|