Анна Каріма
Анна Каріма | |
---|---|
![]() | |
Псевдо | Анна Карима |
Народилася | 1871 Бердянськ |
Померла | 6 березня 1949 Софія |
Поховання | Центральний цвинтар Софіїd |
Країна | ![]() |
Діяльність | письменниця |
Галузь | проза[1], драма[1], дитяча та підліткова літератураd[1], перекладацтво[d][1], соціальна активність[d][1] і публіцистика[1] |
Знання мов | болгарська[1] і російська[1] |
У шлюбі з | Янко Саказов |
Діти | Ivan Sakazovd |
Анна Каріма (болг. Анна Карима; нар. 1871, Бердянськ — пом. 6 березня 1949, Софія — болгарська письменниця з української Таврії.
Біографія
Народилася в 1871 в Бердянську в сім'ї революціонера Тодора Велкова. Закінчила середню школу в Софії. У 1888 вона вийшла заміж за Янко Саказова, з яким пізніше розлучилася. Від цього шлюбу мала трьох дітей.
Уже в молодості Каріма захопилася літературною діяльністю. Пише розповіді, романи. Її перша повість «Звичайна історія» була надрукована в журналі «День» у 1891. З 1892 по 1895 редагувала журнал «Свято». На сцені Національного театру ставляться її п'єси «Скип», «Загублене життя» та «Над стіною».
Каріма також проявляла себе в суспільних справах, борючись за рівність жінок у суспільстві. 1897 заснувала жіноче просвітницьке товариство «Свідомість». 1901 ініціатор створення та першим президентом Болгарського Союзу жінок.
1916 відкрила в Софії першу комерційну школу для дівчат. Під час воєн 1912–1918 займається благодійністю. Сприяє створенню сирітського притулку. 1917 редагувала газету «Булгарка».
1930 редагувала газету «Повик».
Померла 1949 в готелі «Славянска Беседа» в Софії.
Бібліографія
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/6c/BASA_22K-3-36-2_Anna_Karima_with_three_children-1917.jpg/250px-BASA_22K-3-36-2_Anna_Karima_with_three_children-1917.jpg)
Романи
- 1933 — «Голгота»
- 1935 — «Ирина»
Повісті
- 1908 — «За свободата»
П'єси
- 1901 — «Подхлъзна се»
- 1907 — «Загубен живот»
- 1912 — «Над зида»
- 1931 — «За свобода»
Джерела
- Ана Карима в Литературен свят
- Катя Кузмова-Зографова, «Жена без място», в. «Литературен форум», бр. 24 (508), 18 юни 2002.
- Енциклопедия България, том 3, Издателство на БАН, София, 1982, стр. 352.
|