Юзеф Наронович-Наронський
Юзеф Наронович-Наронський | |
---|---|
Народився | 1610[2][3] Кедайняй, Жемайтійське князівство, Велике князівство Литовське, Річ Посполита |
Помер | 1678[1][2][…] Кенігсберг, Бранденбург-Пруссія або Щитно, Щиценський повіт, Вармінсько-Мазурське воєводство, Республіка Польща |
Країна | ![]() |
Діяльність | математик, історик, архітектор, картограф |
Alma mater | Kėdainiai Bright Gymnasiumd |
Знання мов | польська[2] |
Юзеф (Йосип) Наронович-Наронський (1610—1678) — інженер, картограф і історик Литовсько-Руської держави. Протестант за віросповіданням, вважав себе русином.
Біографія
Навчався в кальвіністській гімназії в Кедайнах, Академії в польському Ракові і, можливо, в Лейдені (Нідерланди).
Окрім польської, володів латиною, французькою, голландською і трохи німецькою мовами.
У 1630-х роках проводив картографічні роботи в Україні, був помічником Гійома Левассера де Боплана.
З 1644 року на службі у Януша Радзивілла, склав план містечка Любча і околиць.
У 1645 — 1653 роках проводив геодезичні роботи і склав плани маєтків, що належали Радзівіллу: Свядость, Меречь, Віжуни, Кейдани, Аванти, Біржай, Делятичі (біля Любчі), острова на оз. Дрисвяти. Карти зазвичай виконував в масштабі 1:50 000.
У 1658 році оселився в Пруссії після постанови сейму про вигнання польських братів з Речі Посполитої. Головним замовником його картографічних робіт у цей час був курфюрст Фрідріх Вільгельм. Наронович-Наронський обіймав посаду цивільного інженера і географа курфюрста. При проведенні картографічних робіт йому допомагав син Ян Юзеф (пом. 1672), з 1672 р — Андрій Войновський. Наронович також співпрацював з Самуїлом Суходольцем (Суходольським), який пізніше володів маєтком Стара Ружанка.
У травні 1659 року виконав карту озера Друзно, пізніше — карти Віслинської і Куршської заток.
У Пруссії створив «Генеральну карту Східної Пруссії». Підготував проект прокладки каналів для з'єднання Великих Мазурських озер, а також сполуки річок Дейми і Німану з річкою Преголя. Фотокопії його карт зберігаються в Центрі наукових досліджень ім. Войцеха Кентшіньского в Ольштині.
Виконав архітектурний проект із будівництва палацу в Просьні.
Помер в 1678 р. в м. Щитно (нім. Ortelsburg). Похованням Нароновича займався Збігнев Морштин з Рудавки.
Бібліографія
- «Мистецтво математичних наук» (1650), робота з оптики, геометрії і фортифікації.
- «Мистецтво артилерії» (1665)
- «Правдива історія вищої монархії скіфів і сарматів» (1670), робота з історії Речі Посполитої (втрачена в 1671 році).
- «Будівництво військове» (опублікована в 2016).
Більшість відомих за джерелами робіт Нароновича-Наронського не збереглися.
Література
- Александрович С. Картографічні праці Юзефа Нароновича-Наронського на землях Великого князівства Литовського в середині XVII ст. // Археографічний щорічник за 1966 р. — М., 1968.
- Катлярчук А. «Уцёкі мазгоў», ЦІ Лёси пратестантаў Вялікага Княства Літоўскага ў інший палів XVII ст. // Спадчина. 2006. № 1.
- Маркушевич А. І. Нововідкритий твір польської військово-технічної літератури XVII ст. — Москва: Книга, 1968.
- Вялікае княства Літоўскае: Енциклапедия. У 2 т. Т. 2: Кадецкі корпус — Яцкевіч. — Мн .: БелЕн, 2006. — С.345.
- Augusiewicz S., Jasiński J., Oracki T. Wybitni Polacy w Królewcu. XV-XX wiek. — Olsztyn. — 2005.
- Alexandrowicz S. Opis zabudowy miasteczka Lubcza nad Niemnem z тисяча шістсот сорок чотири r. // Kwartalnik historii kultury materialnej. — 1962. — № 3/4.
- Alexandrowicz S. Józef Naroński współautorem Beauplanowskich map Ukrainy i Dniepru z połowy XVII wieku // Pax et Bellum. — Poznań.- 1993.
- Alexandrowicz S. Pochodzenie Józefa Naronowicza-Narońskiego, twórcy topograficznej kartografii Litwy i Prus Wschodnich // Acta Universitatis Nicolai Copernici. Bibliologia. T. 4. — Toruń.- 2000.
- Oracki T. Słownik biograficzny Warmii, Prus Książęcych i Ziemi Malborskiej od połowy XV do końca XVIII wieku L -Ż. — Olsztyn: Ośrodek Badań Naukowych im. Wojciecha Kętrzyńskiego. — 1988.
- Ragauskienė R., Karvelis D. 1645 m. Juzefo Naronovičiaus-Naronskio Biržų kunigaikštystės žemėlapis: Radvilų valdos istorija ir kartografija. — Vilnius. — 1997.
Примітки
- ↑ а б Deutsche Nationalbibliothek Record #120976234 // Gemeinsame Normdatei — 2012—2016.
- ↑ а б в г Bibliothèque nationale de France BNF: платформа відкритих даних — 2011.
- ↑ а б в Тезаурус CERL — Consortium of European Research Libraries.
Посилання
- Наронович-Наронський Юзеф Сайт «Знання про Україну»