Анджей Кендзьор
![]() | Ця стаття потребує упорядкування для відповідності стандартам якості Вікіпедії. |
Анджей Кендзьор | |
---|---|
![]() | |
Народився | 7 листопада 1851 Топорув, Ґміна Цмоляс, Кольбушовський повіт, Підкарпатське воєводство, Республіка Польща |
Помер | 17 січня 1938 (86 років) Краків, Польська Республіка |
Національність | поляк |
Діяльність | політик |
Alma mater | Віденський університет |
Галузь | Міністр громадських робіт |
Заклад | Національний університет «Львівська політехніка» |
Посада | посол до Галицького сейму[d], член Палати Цислейтаніїd і member of the Sejm of the Second Polish Republicd |
Партія | Польська народна партія "П'яст"d |
Нагороди | |
![]() |
Анджей Кендзьор (нар. 7 листопада 1851, Топорув — 17 січня 1938, Краків) — польський політик, міністр, активіст польської народної партії «Пяст», почесний доктор Варшавського технологічного університету.
Біографія
Народився 7 листопада 1851 року в селі Топорув (Гміна Цмоляс Кольбушовського повіту Підкарпатського воєводства, Польща). Закінчив навчання в Тарнові, а також у Віденському технічному університеті. З 1879 р. працював у Національному меліоративному управлінні у Львові. У 1882 році став його керівником, а у 1892 році — директором. Під його керівництвом було розроблено широке науково-технічне співробітництво у галузі проектування водосховищ і каналів, організовувалися дренажні роботи, водні компаній, регулювання річок, будівництво трубопроводів, будівництво водопровідних і каналізаційних систем, боліт, зрошення землі боліт, сучасні закрите та відкрите рибальство[1]. В 1915 році під час війни засипало всі будівельні роботи і дренаж, тому офіс був евакуйований до Відня.
У 1900 році А. Кендзьор став технічним делегатом Національного управління Галицької річкової комісії. У 1911 році він був обраний у Приватизацію Рейхстагу (австрійський парламент Австро-Угорщини)[2].
У 1918 році був обраний президентом польського парламентського рейхстагу, але не прийняв цієї позиції. Наприкінці жовтня 1918 року приєднався до Польської ліквідаційної комісії у Кракові[3]. Ініціював будівництво річкового каналу Вісла-Одра-Дністер. Очолював відділ громадських робіт Польської ліквідаційної комісії у 1918 році.
З 28 червня 1922 року — голова Тимчасового органу самоврядування у Львові.
У 1919—1922 роках, був членом парламенту, а також сенатором у 1922—1927 роках. Він був нагороджений орденом Polonia Restituta із зіркою, а також багато відзнак австрійських, російських і німецьких. У 1925 році Варшавський технологічний університет та університет у Львіві дали йому почесні докторські ступені і почесне членство в національному університеті «Львівська політехніка»[1][4]. Був членом економічної асоціації та Товариства сільськогосподарських наук.
Помер Анджей Кендзьор 17 січня 1938 року в Кракові. Був похований у Мелеці[5][6].
Членство
- Редакція журналу «Технічний журнал» у Львові
- Член Державної сільськогосподарської ради
- Член Апеляційної ради Австрійського президента Ради міністрів
- Член економічної асоціації та Товариства сільськогосподарських наук
Посади
- З 1879 р. — співробітник Національного меліоративного управління у Львові;
- 1882 р. — голова Національного меліоративного управління у Львові;
- 1892 р. — директор Національного меліоративного управління у Львові;
- 1900—1915 рр. — технічний делегат Національного департаменту до Комісії річки Галичини;
- У 1911 р. — член Державної ради Австрії;
- 1918 р. — голова відділу громадських робіт Польської ліквідаційної комісії;
- 1918 та 1919—1920 рр. — міністр громадських робіт у урядах: Єдржей Морачевський та Леопольд Скальський;
- 1919—1922 рр. — член законодавчого сейму Республіки Польща;
- 1922—1927 рр. — сенатор з Львівської округи;
- З 28 червня 1922 р. — голова Тимчасового департаменту місцевого самоврядування у Львові.
Нагороди та відзнаки
- Командирський хрест з зіркою ордена відродження Польщі (1928 р.)[7][8]
- Командирський Хрест з зіркою ордена Френца Йосифа (1915 р., Австрія)[9][10]
- 1925 р. Докторський ступінь з відзнакою Варшавського технологічного університету
- 1925 р. Докторський ступінь з відзнакою Львівської політехніки
Вибрана публікація
«Про постійний захист Віслинської долини та її приток від повені»
Примітки
- ↑ а б Ulmer, Andrzej (2000). Doktorzy Honoris Causa Politechniki Warszawskiej (Польска) . Warszawa: Oficyna Wydawnicza Politechniki Warszawskiej. с. s. 22-24.
- ↑ Andrzej Kędzior. www.ipsb.nina.gov.pl (пол.). Процитовано 5 листопада 2021.
- ↑ Rok 1918 we wspomnieniach mężów stanu, polityków i wojskowych (Польска) . Warszawa. 1987. с. s. 32.
- ↑ Lista doktorów honoris causa Politechniki Warszawskiej. pw.edu.pl. (Польська) . Процитовано 7 січня 2022.
- ↑ Rossowski, Stanisław (1861-1940) Red (25 січня 1938), Gazeta Lwowska. 1938, nr 18, процитовано 5 листопада 2021
- ↑ Pogrzeb śp. A. Kędziora. „Gazeta Lwowska” (Польска) . № №18. 25 січня 1938. с. 3. Процитовано 8 січня 2022.
- ↑ Szarota, Marceli Red (11 листопада 1928), Gazeta Lwowska. 1928, nr 260, Drukarnia Polska we Lwowie, процитовано 5 листопада 2021
- ↑ Odznaczenie orderem „Polonia Restituta”. „Gazeta Lwowska” (Польска) . № 260. 11 листопада 1928. с. 8. Процитовано 8 січня 2022.
- ↑ ÖNB-ALEX - Staatshandbuch. alex.onb.ac.at. Процитовано 5 листопада 2021.
- ↑ Hof- und Staatshandbuch der Österreichisch-Ungarischen Monarchie (Німецька) . Відень. 1818. с. 163.
{{cite book}}
:|access-date=
вимагає|url=
(довідка)
Бібліографія
- Kto był kim w II Rzeczypospolitej, pod red. prof. Jacka. M. Majchrowskiego, Warszawa 1994, wyd I.
|
- Народились 7 листопада
- Народились 1851
- Уродженці Підкарпатського воєводства
- Померли 17 січня
- Померли 1938
- Померли в Кракові
- Випускники Віденського університету
- Кавалери командорського хреста із зіркою ордена Франца Йосифа
- Кавалери Командорського хреста із зіркою ордена Відродження Польщі
- Науковці Варшавського університету
- Почесні доктори
- Міністри Польщі
- Сенатори Польщі
- Посли Галицького сейму 9-го скликання
- Посли Галицького сейму 10-го скликання
- Посли Австрійського парламенту 12-го скликання (1911-1918)