Латвійський етнографічний музей
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/18/19940430_5sant_Latvia_Postage_Stamp.jpg/250px-19940430_5sant_Latvia_Postage_Stamp.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/cc/Latvijas_Etnogr%C4%81fiskais_br%C4%ABvdabas_muzejs%2C_signboard.jpg/220px-Latvijas_Etnogr%C4%81fiskais_br%C4%ABvdabas_muzejs%2C_signboard.jpg)
Латвійський етнографічний музей (латис.: Latvijas Etnogrāfiskais Brīvdabas Muzejs) — один з найдавніших, найбагатших та найбільших музеїв просто неба в Європі.
Музей було засновано в 1924 році та відкрито 1932 року. Музей розширювався всю свою історію, особливо активно в 1930-і (близько 1/3 будівель) та 1960-80-і (близько половини), але дещо привезено і в наш час: у I республіці укомплектували в основному Курляндію, Відземе і Земгале, за радянських часів — Латгалію і рибальські двори. Земгальська корчма 1841-о перенесена в 1938 році. Дерев'яна церква 1704 року з села Усма поблизу Кулдиги було перенесено в 1938. Найстаріша за віком будівля музею, дерев'яний шпайхер (портовий склад) з Лієпаї (1697).
Музей розташовано на красивому березі Юглського озера, в сосновому лісі на границі Риги.
Нині музей займає площу 87,66 га. З усіх країв Латвії сюди були перевезені і встановлені просто неба 118 справжніх житлових і господарських будівель селян, рибалок і ремісників, що існують з кінця XVII століття до другої половини 30-х років XX століття.
У музеї обладнані двори латиських селян, ремісників і рибалок. У всіх них представлена постійна експозиція — предмети побуту, праці, інтер'єру, що характеризують даний період, область і промисел домашніх господарств. Відвідувачі можуть ознайомитися з латиськими рибалками, які проживали в Курземі, фермерами, старообрядцями Латгалії та ін.. У 1997 році як свідчення Аграрної реформи в 1920 році був відкритий двір «Нового господарства».
В етнографічному музеї представлені, зібрані з усіх 4 етнографічних регіонів Латвії, приклади селянських дворів, майстерень, вітряків, кузень і печей. Так само представлені кілька церков, будівля, в якій на початку XVIII століття була школа для селянських дітей, таверна, яка працює на території музею і сьогодні. У музею є також широка культурна програма.
У виставковому залі проходять виставки прикладного мистецтва. Влітку проводяться концерти органної та фольклорної музики, ярмарки народного прикладного мистецтва. Тут можна придбати з рук майстрів оригінальні сувеніри з дерева, шкіри, бурштину, плетені вироби і т. д. і подивитися на власні очі на працю ремісників. Під час свят можна поспостерігати за роботою ремісників і спробувати себе в старих ремеслах.
Напис на пам'ятнику біля входу «Kas senatni pētī nākotni svētī» означає приблизно «Хто старовину вивчає — той майбутнє благословляє». На території музею знаходиться вузькоколійний паровоз. Мережу військових вузькоколійок побудували в Курляндії німці під час Першої Світової війни, вони прослужили і I Латвії, а також в Радянській Латвії до 1960-70-х років. Цікавим також є голландський млин 1890 року на кам'яній основі.
- Сайт музею
- Віртуальний музей [Архівовано 9 жовтня 2014 у Wayback Machine.]
- Biedrība Cita Rīga NAV — baznīca, kultūras nams, slimnīca vai kāda cita institūcija, kas pieminēta mājas lapā [Архівовано 26 березня 2015 у Wayback Machine.]
- Rīgas Tūrisma Attīstības Birojs [Архівовано 19 квітня 2015 у Wayback Machine.]
Координати: 56°59′41″ пн. ш. 24°16′12″ сх. д. / 56.99472° пн. ш. 24.27000° сх. д.