Тептіївка
село Тептіївка | |
---|---|
Країна | ![]() |
Область | Київська область |
Район | Богуславський |
Рада | Тептіївська сільська рада |
Код КАТОТТГ | UA32120010210045375 |
Облікова картка | Тептіївка |
Основні дані | |
Населення | 345 |
Площа | 1,5 км² |
Густота населення | 230 осіб/км² |
Поштовий індекс | 09722 |
Телефонний код | +380 4561 |
Географічні дані | |
Географічні координати | 49°32′48″ пн. ш. 30°56′56″ сх. д. / 49.54667° пн. ш. 30.94889° сх. д.Координати: 49°32′48″ пн. ш. 30°56′56″ сх. д. / 49.54667° пн. ш. 30.94889° сх. д. |
Середня висота над рівнем моря |
141 м |
Водойми | р. Рось |
Місцева влада | |
Адреса ради | 09722, с. Тептіївка |
Карта | |
Мапа | |
![]() |
Те́птіївка — село в Україні, у Богуславському районі Київської області. Населення становить 345 осіб.
Історія
Станом на 1885 рік у колишньому власницькому селі Богуславської волості Канівського повіту Київської губернії мешкало 608 осіб, налічувалось 72 дворових господарства, існували 2 постоялих будинки[1]. Кінцем ХІХ століття відкрилась церковно-приходська школа[2].
За переписом 1897 року кількість мешканців зросла до 1058 осіб (549 чоловічої статі та 509 — жіночої), з яких 1047 — православної віри[3].
Відомі люди
Ухарський Федір Валерійович— військовослужбовець Національної гвардії України. Потрапив у засідку біля Дебальцевого. Похований в Тептіївці.
Див. також
Посилання
Примітки
- ↑ Волости и важнѣйшія селенія Европейской Россіи. По даннымъ обслѣдованія, произведеннаго статистическими учрежденіями Министерства Внутреннихъ Дѣлъ, по порученію Статистическаго Совѣта. Изданіе Центральнаго Статистическаго Комитета. Выпускъ III. Губерніи Малороссійскія и Юго-Западныя / Составилъ старшій редактор В. В. Зверинскій — СанктПетербургъ, 1885. (рос. дореф.)
- ↑ Історія закладу освіти
- ↑ Населенные места Российской империи в 500 и более жителей с указанием всего наличного в них населения и числа жителей преобладающих вероисповеданий : по данным первой всеобщей переписи населения 1897 г. / Под ред. Н. А. Тройницкого — С.-Пб. : Типография «Общественная польза»: [паровая типолитография Н. Л. Ныркина], 1905. — С. 1-88. — X, 270, 120 с.(рос. дореф.)
|
![]() |
Це незавершена стаття з географії України. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |