Бишовець Іван Микитович
Бишовець Іван Микитович | |
---|---|
Народження | 25 травня 1920 Перемога, Україна |
Смерть | 4 жовтня 1989 (69 років) Шимкент, Казахська РСР, СРСР |
Поховання | Шимкент |
Країна | ![]() |
Партія | КПРС |
Звання | сержант |
Війни / битви | німецько-радянська війна |
Нагороди |
Народився 25 травня 1920 року в селі Ядловка Козелецького повіту Чернігівської губернії (нині село Перемога Баришівського району Київської області). Нащадок місцевих козаків-українців, християн-степовиків Подніпров'я з діда-прадіда.
Закінчив початкову школу. Потім працював у Києві на фабриці «Шовкобуд».
У Червоній Армії з жовтня 1940 року. Службу проходив Далекому Сході. У боях Великої Вітчизняної війни з травня 1942 року. На фронті був зарахований до мінометного полку піднощиком, потім став навідником. Воював на Західному, 2-му Білоруському фронтах. Брав участь у визволенні Смоленщини та Білорусії, громив ворога на території Польщі та Німеччини .
У боях 20-28 березня 1944 року в боях на вітебському напрямку червоноармієць Бишовець, що заряджає міномета, виявив себе хоробрим і винахідливим воїном, вміло виконував обов'язки всіх номерів розрахунку, зв'язківця, їздового. Шукав і доставляв у критичні моменти боєприпаси для відображення контратак супротивника. Полк, у якому він служив, знищив за вісім днів боїв до двох взводів німецької піхоти, два бліндажі, три станкові кулемети, придушив вогонь гармати, мінометної батареї та п'ятьох кулеметів противника. Наказом від 17 травня 1944 р. червоноармієць Бишовець Іван Микитович нагороджений орденом Слави 3-го ступеня.
Влітку 1944 року в бою за місто Могильов навідник 120-мм міномета молодший сержант Бишовець вогнем розсіяв і знищив до взводу противників. Наказом від 2 вересня 1944 року молодшого сержанта Бішовця Івана Микитовича нагороджено орденом Слави 2-го ступеня.
16 квітня 1945 року при оволодінні аеродромом та містом Гатов командир мінометного полку Бишовець разом із бійцями придушив 2 мінометні батареї, 5 кулеметів та винищив до 20 солдатів. Указом Президії Верховної Ради СРСР від 29 червня 1945 року за зразкове виконання завдань командування у боях з німецько-ворожими загарбниками гвардії молодшого сержанта Бишовця Івана Микитовича нагороджено орденом Слави 1-го ступеня. Став повним кавалером ордена Слави.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0f/%D0%91%D0%B0%D1%80%D0%B5%D0%BB%D1%8C%D0%B5%D1%84_%D0%98%D0%B2%D0%B0%D0%BD%D1%83_%D0%91%D1%8B%D1%88%D0%BE%D0%B2%D1%86%D1%83_%D0%BD%D0%B0_%D0%90%D0%BB%D0%BB%D0%B5%D0%B5_%D0%93%D0%B5%D1%80%D0%BE%D0%B5%D0%B2_%D0%B2_%D0%91%D0%B0%D1%80%D1%8B%D1%88%D0%B5%D0%B2%D0%BA%D0%B5.jpg/220px-%D0%91%D0%B0%D1%80%D0%B5%D0%BB%D1%8C%D0%B5%D1%84_%D0%98%D0%B2%D0%B0%D0%BD%D1%83_%D0%91%D1%8B%D1%88%D0%BE%D0%B2%D1%86%D1%83_%D0%BD%D0%B0_%D0%90%D0%BB%D0%BB%D0%B5%D0%B5_%D0%93%D0%B5%D1%80%D0%BE%D0%B5%D0%B2_%D0%B2_%D0%91%D0%B0%D1%80%D1%8B%D1%88%D0%B5%D0%B2%D0%BA%D0%B5.jpg)
1946 року старшина Бишовця було демобілізовано. Працював буровим майстром на Усть-Каменогорській, Іркутській, Волгоградській, Кремечузькій ГЕС.
Останні роки жив у місті Чимкенті, працював буровим майстром Турланської геофізичної експедиції. Помер 4 жовтня 1989 року. Похований у місті Чимкенті.
Нагороджений орденами Жовтневої Революції, Вітчизняної війни 1-го ступеня, Слави 3-х ступенів, медалями.
На батьківщині у селі Баришівка Київської області встановлено його барельєф.
- Белан П. С. та ін Доблесть солдатська, Алма-Ата, 1974
- Гришко Г. А., Жаворонкін М. Ю. Орденська книжка. Москва, 2005
- Кавалеры ордена Славы трёх степеней: Краткий биографический словарь / Пред. ред. коллегии Д. С. Сухоруков. — М. : Воениздат, 2000. — Т. 3. — 703 с. с. — 10 000 прим. — ISBN 5-203-01883-9.
- Иван Никитович Бишовец. // Сайт «Герои страны» (рос.). Процитовано 6 липня 2014.
- Народились 25 травня
- Народились 1920
- Уродженці України
- Померли 4 жовтня
- Померли 1989
- Померли в Туркестанській області
- Члени КПРС
- Кавалери ордена Жовтневої Революції
- Кавалери ордена Вітчизняної війни I ступеня
- Повні кавалери ордена Слави
- Кавалери ордена Слави II ступеня
- Кавалери ордена Слави III ступеня
- Нагороджені медаллю «За бойові заслуги»
- Нагороджені медаллю «За перемогу над Німеччиною у Великій Вітчизняній війні 1941—1945 рр.»
- Нагороджені медаллю «Сорок років перемоги у Великій Вітчизняній війні 1941—1945 рр.»
- Нагороджені медаллю «Ветеран праці»
- Учасники битви за Дніпро
- Радянські артилеристи Другої світової війни