Білка (Словечанська сільська громада)
село Білка | |
---|---|
Країна | ![]() |
Область | Житомирська область |
Район | Коростенський район |
Громада | Словечанська сільська громада |
Код КАТОТТГ | UA18060210040083424 |
Облікова картка | с. Білка с. Білка (до 2017 р.) |
Основні дані | |
Населення | 476 (2001) |
Площа | 1,055 км² |
Густота населення | 451,18 осіб/км² |
Поштовий індекс | 11142 |
Географічні дані | |
Географічні координати | 51°20′18″ пн. ш. 28°25′07″ сх. д. / 51.33833° пн. ш. 28.41861° сх. д.Координати: 51°20′18″ пн. ш. 28°25′07″ сх. д. / 51.33833° пн. ш. 28.41861° сх. д. |
Середня висота над рівнем моря |
224 м |
Водойми | р. Норинь |
Місцева влада | |
Адреса ради | вул. Поліська, 9, с. Словечне, Коростенський район, Житомирська область, 11122 |
Карта | |
Мапа | |
![]() |
Бі́лка — село в Україні, в Словечанській сільській територіальній громаді Коростенського району Житомирської області. Кількість населення становить 476 осіб (2001).
У 1900 році в селі проживало 398 мешканців, дворів — 61[1], у 1906 році — 259 осіб, дворів — 81[2].
В 1923 році кількість населення становила 680 осіб, кількість дворів — 124[3].
Відповідно до результатів перепису населення СРСР, кількість населення, станом на 12 січня 1989 року, становила 609 осіб, станом на 5 грудня 2001 року, відповідно до перепису населення України, кількість мешканців села становила 476 осіб[4].
Входило до складу Овруцького староства. У 1571 році п'ятеро путніх бояр внесли по 12 грошів податку, у 1579 році також 5 бояр сплатили подимне. В 1622 році вже було сплачено 7 димів, місцеві бояри були зобов'язані їздити з листами до Овруцького замку.
В кінці 19 століття — село Словечанської волості Овруцького повіту, за 25 верст від Овруча. Належало до православної парафії у Велідниках (3 версти)[1].
У 1906 році — сільце Словечанської волості (3-го стану) Овруцького повіту Волинської губернії. Відстань до повітового центру, м. Овруч, становила 22 версти, до волосного центру, містечка Словечне — 8 верст. Найближче поштово-телеграфне відділення розташовувалося в Овручі[2].
У 1923 році увійшло до складу новоствореної Черевківської сільської ради, котра, від 7 березня 1923 року, стала частиною новоутвореного Словечанського району Коростенської округи[5]. Розміщувалося за 8 верст від районного центру, міст. Словечне та 2,5 версти від центру сільської ради, с. Черевки[3]. В 1941 році в селі створено сільську управу, котра існувала до 1944 року. 30 грудня 1962 року, в складі сільської ради, увійшло до Овруцького району Житомирської області[5].
7 липня 2017 року село увійшло до складу новоствореної Словечанської сільської територіальної громади Овруцького району Житомирської області[6]. Від 19 липня 2020 року, разом з громадою, в складі новоствореного Коростенського району Житомирської області[7].
- ↑ а б Białka (5) // Słownik geograficzny Królestwa Polskiego. — Warszawa : Druk «Wieku», 1900. — Т. XV, cz. 1. — S. 124. (пол.)
- ↑ а б Список населених місць Волинської губернії. Житомир:Волинська губернська типографія.1906 (PDF). Інститут історії України НАН України (російська) . с. 161. Архів оригіналу (PDF) за 14 грудня 2017. Процитовано 6 лютого 2022.
- ↑ а б Матеріали з адміністративно-територіального поділу Волинської губернії 1923 року (PDF). Інститут історії України НАН України (російська) . Житомир. 1923. с. 115. Архів оригіналу (PDF) за 5 жовтня 2021. Процитовано 6 лютого 2022.
- ↑ Населення Житомирської області. pop-stat.mashke.org. Архів оригіналу за 4 вересня 2021 року. Процитовано 2 липня 2021.
- ↑ а б Адміністративно-територіальний устрій Житомирщини 1795-2006 роки (PDF). Інститут історії України НАН України (українська) . Упор. Р.А. Кондратюк, Д.Я. Самолюк, Б.Ш. Табачник. Довідник: офіційне видання. Житомир, видавництво «Волинь». 2007. с. 40, 203. Архів оригіналу (PDF) за 12 липня 2017. Процитовано 6 лютого 2022.
- ↑ Картка постанови. Офіційний портал Верховної Ради України. Архів оригіналу за 9 липня 2021. Процитовано 2 липня 2021.
- ↑ Про утворення та ліквідацію районів. Голос України. Архів оригіналу за 9 липня 2021. Процитовано 6 лютого 2022.
- Погода в селі Білка [Архівовано 19 січня 2021 у Wayback Machine.]