Герберт Густав Шмальц
Герберт Густав Шмальц | |
---|---|
англ. Herbert Gustave Schmalz | |
Народився | 1 червня 1856[1] Лондон, Сполучене Королівство[2] |
Помер | 24 листопада 1935[1] (79 років) Лондон, Велика Британія |
Країна | ![]() ![]() |
Діяльність | художник |
Alma mater | Королівський коледж мистецтв |
Знання мов | англійська |
Напрямок | прерафаеліти |
Герберт Густав Шмальц (англ. Herbert Gustave Schmalz; 1 червня 1856, Ньюкасл — 24 листопада 1935, Лондон) — британський художник-прерафаеліт.
Народився в Англії в сім'ї німецького консула Гюстава Шмальца та його англійської дружини Маргарет Кармайкл; старшої дочки художника Джеймса Вілсона Кармайкла. Він здобув звичайну освіту в галузі живопису, спочатку в Художній школі Південного Кенсінгтона, а потім у Королівській академії мистецтв, де навчався у Френка Діксі, Стенхоупа Форбса та Артура Хакера. Він закінчив навчання в Антверпені в Королівській академії образотворчих мистецтв.
Після свого повернення до Лондона він зробив собі ім'я як історичний живописець, на чий стиль вплинули прерафаеліти та орієнталісти. У 1884 успішно виставив свою картину «Надто пізно» у Королівській академії. Після подорожі до Єрусалиму в 1890 написав серію картин на теми Нового Завіту, одна з найвідоміших — «Повернення з Голгофи» (1891).
Після 1895 все частіше писав портрети. У 1900 провів велику особисту виставку під назвою «Мрія прекрасних жінок» у Товаристві красних мистецтв на Бонд-стріт.
Дружив з Вільямом Холманом Хантом, Вел Прінсепом та Фредеріком Лейтоном. У 1918, після поразки Німеччини в Першій світовій війні, прийняв дошлюбне прізвище своєї матері[3].
-
«Повернення з Голгофи» (1891)
-
«Імоджен» (1888)
-
«Прекрасна красуня» (1889)
-
«Нідія, сліпа з Помпеї» (1890)
-
«Раббоні» (1896)
-
«Зенобія» (1888)
- ↑ а б в https://artsandculture.google.com/entity/wd/m0jt89jd
- ↑ https://rkd.nl/explore/artists/70654
- ↑ Apollo, Volume 23 (1976), p. 291.