Джозеф Бернс
Джозеф Бернс | |
---|---|
Народився | 1941 |
Країна | ![]() |
Діяльність | астроном |
Alma mater | Корнелльський університет[1] Інженерний коледж університету Корнеллаd |
Заклад | Корнелльський університет |
Аспіранти, докторанти | Стівен Сотерd Ishan Sharmad[1] |
Членство | Міжнародна академія астронавтики Російська академія наук AAAS |
Нагороди |
Джозеф Бернс (англ. Joseph A. Burns) — американський астроном, спеціаліст з планетної динаміки. Професор Корнелльського університету з подвійною посадою в Школі машинобудування та аерокосмічної інженерії Сіблі і на астрономічному факультеті.
Бернс здобув ступінь доктора філософії в Корнелльському університеті в 1966 році[2]. З 2003 по 2008 рік обіймав посаду проректора з науково-технічної роботи (Vice-Provost for Science and Engineering). З 1980 по 1997 ріку був редактором планетологічного наукового журналу Icarus[3]. Був редактором книг «Планетарні супутники» (1977) і «Супутники» (1986). Був віце-президентом Американського астрономічного товариства, а також очолював його Відділ планетних наук[4] і Відділ динамічної астрономії[5]. Він є президентом комісії IAU з небесної механіки та динамічної астрономії[6]. Бернс є членом AGU та AAAS, членом Міжнародної академії астронавтики та іноземним членом Російської академії наук.
Бернс найбільш відомий своїми теоретичними роботами з динамічної астрономії в Сонячній системі. У 1979 році Бернс остаточно пояснив вплив радіаційних сил на дрібні частинки в Сонячній системі[7]. У 1998 році Бернс, Гладман, Ніколсон і Кавеларс спільно відкрили Калібан і Сікораксу, два супутники Урана[8]. Бернс був членом команди аналізу зображень космічних місій Галілео і Кассіні.
- Премія Масурського[en] Відділу планетних наук (1994)[9].
- Премія Брауера Відділу динамічної астрономії (2013)[10].
- На його честь названий астероїд 2708 Бернс, відкритий Едвардом Бовеллом у 1981 році[11][12].
- Марк Шоволтер[13] (першовідкривач Пана, керівник вузла PDS Rings Node[en])
- Дуглас Гамільтон[14] (професор астрономії, Університет Меріленду)[15]
- Боб Колворд[16] (професор Університету Джеймса Медісона)[17]
- Бретт Гледмен[18] (професор Університету Британської Колумбії)[19]
- Ішан Шарма[20] (професор, Індійський технологічний інститут, Канпур)[21]
- ↑ а б Математичний генеалогічний проєкт — 1997.
- ↑ Burns, Joseph (1966). The influence of a magnetic field on stellar accretion. Ithaca. Процитовано 6 січня 2015.
- ↑ J.A. Burns, Icarus 130, 225 (1997)
- ↑ Past Officers – DPS. Dps.aas.org. Процитовано 6 листопада 2011.
- ↑ Past Officers – DDA. Dda.harvard.edu. Процитовано 6 листопада 2011.
- ↑ Joseph A. Burns IAU Profile. Iau.org. 18 травня 2011. Процитовано 6 листопада 2011.
- ↑ Burns, J. A.; Lamy, P. L.; Soter, S. (1979). Radiation forces on small particles in the solar system. Icarus. Adsabs.harvard.edu. 40 (1): 1—48. Bibcode:1979Icar...40....1B. doi:10.1016/0019-1035(79)90050-2.
- ↑ Gladman, B. J.; Nicholson, P. D.; Burns, J. A.; Kavelaars, J. J.; Marsden, B. G.; Williams, G. V.; Offutt, W. B. (1998). Discovery of two distant irregular moons of Uranus. Nature. 392 (6679): 897—899. Bibcode:1998Natur.392..897G. doi:10.1038/31890.
- ↑ Masursky Prize Winners. Dps.aas.org. Процитовано 6 листопада 2011.
- ↑ The AAS/DDA Brouwer Award. dda.aas.org. Архів оригіналу за 5 вересня 2013. Процитовано 14 серпня 2013.
- ↑ 2708 Burns (1981 WT). Minor Planet Center. Процитовано 28 March 2018.
- ↑ MPC/MPO/MPS Archive. Minor Planet Center. Процитовано 28 March 2018.
- ↑ Showalter, M. R. (1985). Jupiter's ring system resolved: Physical properties inferred from the Voyager im. Adsabs.harvard.edu: 2. Bibcode:1985PhDT.........2S.
- ↑ Hamilton's Thesis (PDF). Процитовано 6 листопада 2011.
- ↑ Hamilton's Homepage. Astro.umd.edu. 27 жовтня 1995. Процитовано 6 листопада 2011.
- ↑ Gold, Lauren (2 серпня 2006). Symposium honors Joe Burns at 65. News.cornell.edu. Процитовано 6 листопада 2011.
- ↑ Kolvoord's Homepage [Архівовано May 16, 2008, у Wayback Machine.]
- ↑ Gladman's Thesis. Astro.ubc.ca. Процитовано 6 листопада 2011.
- ↑ Gladman's Homepage. Astro.ubc.ca. Процитовано 6 листопада 2011.
- ↑ Ishan's Thesis. August 2004. Процитовано 15 вересня 2017.
- ↑ Ishan's Homepage. Процитовано 15 вересня 2017.