Нудельман Олександр Еммануїлович
Нудельман Олександр Еммануїлович | |
---|---|
![]() | |
Народився | 8 (21) серпня 1912 Одеса, Херсонська губернія, Російська імперія |
Помер | 2 серпня 1996 (83 роки) Москва, Росія |
Поховання | Кунцевський цвинтар |
Країна | ![]() ![]() |
Діяльність | інженер, винахідник |
Alma mater | Національний університет «Одеська політехніка» (1935) |
Науковий ступінь | доктор технічних наук |
Знання мов | російська |
Заклад | КБ Точмашd |
Членство | Російська академія космонавтики ім. К. Е. Ціолковськогоd |
Нагороди | |
Олександр Еммануїлович Нудельман (1912–1996) — радянський конструктор, учений і організатор виробництва озброєнь і військової техніки. Двічі Герой Соціалістичної Праці. Лауреат Ленінської, трьох Сталінських та двох Державних премій.
Народився 8 (21 серпня) 1912 року в Одесі (нині — Україна) в єврейській родині столяра-модельника Еммануїла Абрамовича Нудельмана (1877—1945), власника механічної майстерні на Московській вулиці, випускника єврейського ремісничого училища товариства «Труд», та Естер Ісаківни Нудельман (уродж. Штейнман, 1879—1960)[1][2]. У сім'ї росло шестеро дітей, і вона мешкала в Одесі за адресою Наришкінський узвіз, 7.
У 1935 році закінчив ОПІ, розпочав наукову діяльність у лабораторії холодильної техніки під керівництвом Бориса Блієра.
Працював у ОКБ-16 у Москві, під керівництвом Якова Таубіна, після арешту останнього (травень 1941 року) став головним конструктором даного ОКБ (КБ «Точмаш», зараз ВАТ «КБ точного машинобудування ім. А. Е. Нудельмана»).
У 1942 — 1986 роках — начальник-головний конструктор.
У 1987 — 1991 роках консультант в МОП.
З 1991 року науковий консультант у КБ «Точмаш».
1962 року захистив докторську дисертацію, в якій розробив принципи побудови та конструктивні рішення автоматичного гарматного озброєння нового покоління.
Олександр Еммануїлович близько співпрацював з професором Леонідом Лінником, завідувачем лабораторії оптичних квантових генераторів ГУ «Інститут очних хвороб та тканинної терапії імені В. П. Філатова НАМН України», де протягом ряду років виконувалася експериментальна та клінічна апробація перших у ОКБ-16 лазерних приладів. Завдяки цій співпраці перше у світі медичне лазерне втручання було проведено професором Лінником в Одесі у 1963 році.
Після виходу на пенсію у 1987 році продовжував працювати консультантом у рідному КБ. При цьому він був консультантом Міністерства оборонної промисловості СРСР.
Жив і працював у місті Москві. Доктор технічних наук, професор, академік Російської академії космонавтики імені К. Е Ціолковського.
Помер 2 серпня 1996 року. Похований з військовими почестями у Москві на Кунцевському цвинтарі.
- брат — Григорій Еммануїлович Нудельман (1904—1975), конструктор, спеціаліст в галузі харчового машинобудування, винахідник, автор монографій[3].
- сестра — Вікторія Еммануїлівна Нудельман (1917—1999), архітектор.
- сестра — Діна Еммануїлівна Нудельман (1919—2005), піаніст[4], учениця Володимира Софроницького.
- сестра — Ольга Григорівна Нудельман (1912—1999), інженер.
- сестра — Раїса Еммануїлівна Нудельман (1914—1995), художник, була одружена з Борисом Мінкусом (1904—2004), вченим в галузі холодильної техніки, доктором технічних наук, сином архітектора Адольфа Мінкуса[5].
Під керівництвом Нудельмана створено:
- Танкові гармати ТНШ-1, ТНШ-2;
- авіаційні гармати НС-37, НС-23, Н-37, НС-45, Н-57, НС-76, НР-23, НР-30; ;
- НУР С-5, С-8, С-25;
- ПТРК «Фаланга» та його модифікації;
- КУВ «Кобра» та «Зеніт»;
- ЗРК 9К31 «Стріла-1», 9К35 «Стріла-10» та інше озброєння.
- перші радянські лазерні офтальмокоагулятори ОК-1, ОК-2 для лікування очних захворювань
- перші радянські імплантовані електрокардіостимулятори
- Сталінська премія другого ступеня (1943) — за розробку нового зразка артилерійського озброєння
- Сталінська премія другого ступеня (1946) — за розробку нових авіаційних гармат
- Сталінська премія третього ступеня (1951) — за роботу в галузі озброєння (авіаційна гармата НР-30)
- Державна премія СРСР (1970)
- Державна премія СРСР (1979)
- Ленінська премія (1964)
- двічі Герой Соціалістичної Праці (1966, 1982).
- чотири ордени Леніна (05.01.1944; 20.08.1962; 28.07.1966; 20.08.1982)
- Указом Президії Верховної Ради СРСР «Про нагородження орденами та медалями працівників ордена Леніна заводу № 74 Народного комісаріату озброєння» від 5 січня 1944 року «за видатні заслуги у справі освоєння нових видів авіаційного та стрілецького озброєння та зразкове виконання завдань Державного комітету для фронту»[6].
- орден Жовтневої Революції (26.04.1971)
- орден Кутузова І ступеня (16.09.1945)
- орден Кутузова II ступеня (18.11.1944)[7]
- два ордени Трудового Червоного Прапора (20.11.1940; 29.03.1976)
- медалі
- За життя йому було встановлено в Одесі бронзове погруддя.
- Колишнє ОКБ-16 носить його ім'я.
- ↑ Посемейные списки одесских евреев-мещан (PDF). Архів (PDF) оригіналу за 4 березня 2016. Процитовано 10 листопада 2015.
- ↑ Александр Розенбойм «Дважды спасённая, или Праведники 1905 года». Архів оригіналу за 5 березня 2016. Процитовано 10 листопада 2015.
- ↑ Нудельман, Александр Эммануилович. Российская Еврейская Энциклопедия (русский) . 12.07.2009. Архів оригіналу за 15 липня 2020. Процитовано 13 липня 2020.
- ↑ Памятные даты. 7 мая - 100 лет со дня рождения Дины Эммануиловны Нудельман - пианистки, концертмейстера в 1952-1981 гг. Мемориальный музей-квартира Ел.Ф.Гнесиной (русский) . май 2019 г. Архів оригіналу за 13 липня 2020. Процитовано 13 липня 2020.
- ↑ Карина Раух «Семья Минкус—Нудельман в доме Блещунова». Архів оригіналу за 4 березня 2016. Процитовано 10 листопада 2015.
- ↑ Указ Президиума Верховного Совета СССР «О награждении орденами и медалями работников ордена Ленина завода № 74 Народного комиссариата вооружения» // Ведомости Верховного Совета Союза Советских Социалистических Республик : газета. — 1944. — № 4 (264). — Число 23 (1). — С. 4.
- ↑ «За образцовое выполнение заданий Командования по обеспечению действующей Красной Армии артиллерийским вооружением и боеприпасами» — Указ Президиума Верховного Совета СССР от 18.11.1944 — О НАГРАЖДЕНИИ ГЕНЕРАЛОВ, ОФИЦЕРОВ И КОНСТРУКТОРОВ ПРОМЫШЛЕННОСТИ ВООРУЖЕНИЯ И БОЕПРИПАСОВ/ Газета Красная звезда — 19.11.1944. № 274 (5954)
- Ноздрачёв А. Александр Эммануилович Нудельман. К 90-летию со дня рождения // Военный парад : журнал. — 2002. — Т. 52, № 04 (июль-август). — С. 112. — ISSN 1029-4678.
- Нудельман Олександр Еммануїлович. // Сайт «Герои страны» (рос.).
- Биография на сайте Рустрана. Ру
- Борьба за превосходство в воздухе // Братишка: Ежемесячный журнал подразделений специального назначения. — М.: ООО «Витязь-Братишка», 2004. — № 3.
- Информационное агентство ТС ВПК
- Люди, Конструкторы оружия, НУДЕЛЬМАН Александр Эммануилович
- Конструкторы стрелкового оружия: Александр Эмилиевич Нудельман[недоступне посилання з травня 2021]
- Конструктор авиационных пушек и вооружений А. Э. НУДЕЛЬМАН
- Народились 21 серпня
- Народились 1912
- Уродженці Одеси
- Померли 2 серпня
- Померли 1996
- Померли в Москві
- Поховані на Кунцевському кладовищі
- Випускники Одеської політехніки
- Доктори технічних наук
- Герої Соціалістичної Праці
- Кавалери ордена Леніна
- Кавалери ордена Жовтневої Революції
- Кавалери ордена Кутузова I ступеня
- Кавалери ордена Кутузова II ступеня
- Кавалери ордена Трудового Червоного Прапора
- Нагороджені медаллю «За оборону Москви»
- Нагороджені медаллю «Сорок років перемоги у Великій Вітчизняній війні 1941—1945 рр.»
- Нагороджені медаллю «За доблесну працю у Великій Вітчизняній війні 1941—1945 рр.»
- Нагороджені медаллю «Ветеран праці»
- Лауреати Сталінської премії II ступеня
- Лауреати Сталінської премії III ступеня
- Лауреати Ленінської премії
- Лауреати Державної премії СРСР
- Почесні громадяни Одеси
- Машинобудівники СРСР
- Двічі Герої Соціалістичної Праці
- Радянські конструктори
- Лауреати Сталінської премії
- Нагороджені медаллю «50 років Перемоги у Великій Вітчизняній війні 1941—1945 рр.»
- Уродженці Херсонської губернії
- Одеські інженери