Супрун Ольга Олегівна
Ця стаття є кандидатом на вилучення. Ознайомитися та долучитися до обговорення цієї номінації можна на сторінці Вікіпедія:Статті-кандидати на вилучення/23 липня 2024. Доки воно триває, Ви можете працювати над покращенням цієї статті, але не прибирайте це повідомлення. Для отримання додаткової інформації про підстави вилучення див. критерії вилучення статей.
|
Супрун Ольга Олегівна | |
---|---|
Народилася | 5 березня 1988 (36 років) Дубно, Ровенська область, Українська РСР, СРСР |
Громадянство | ![]() |
Національність | українка |
Діяльність | блогерка, архітекторка |
Відома завдяки | Інтернет-активізм |
Alma mater | Національний університет «Львівська політехніка» |
Ольга Олегівна Супрун (5 березня 1988, Дубно, Рівненська область) — українська художниця та блогерка. Майстриня графіки та гендмейду, поетеса, архітекторка. 2018 року впорядкувала та видала книгу віршів та розповідей-спогадів своєї бабусі Ганни Бойко Історія життя Анни Бойко.
Народилась в архітекторській родині. Випускниця гімназії № 1 в Дубні та місцевої художньої школи. У 2005—2010 роках навчалась у Львівській Політехніці, за спеціальністю архітекторка-реставраторка, працює в галузі архітектури та дизайну. Одружена, виховує доньку Анну (2017 р.н.).
Любов до художньої творчості та перші уроки Олі дали батьки. У 1996—2003 роках займалася в художній школі за спеціальністю образотворче мистецтво. В студентські роки зацікавилася техніками гендмейд, хоча певні вміння й інтереси отримала ще в дитинстві. У 2010 році закінчує навчання в Львівській Політехніці та знаходить роботу за спеціальністю. Одночасно продовжує малювати й цікавиться можливостями соціальних мереж.
14 лютого 2010 року створила акаунт у Twitter, де довгий час була відома під ніком Оля-Білочка. Зміст мікроблогу складають рефлексії подій особистого життя, рідко суспільно-політичні теми, буденне товариське спілкування та творчість. Згодом створила блоги на інших платформах, брала участь у гуртку ГалУжНет, в якому об'єдналися знані блогери з Ужгорода, Галичини й Поділля, з ними регулярно відвідувала події, присвячені соціальним мережам.
Переможниця багатьох творчих конкурсів на івентах та в україномовних мережах. Зокрема, відзнаки отримували її твірші (віршовані повідомлення в мікроблозі — на той час розмір твітів мав обмеження у 140 символів — та вірші присвячені твітеровій тематиці), а в 2012 — робота в техніці квілінг на честь дворіччя ресурсу Inspired[1]. Найпомітнішим здобутком до 2013 року стала перемога Історії життя Анни Бойко в Конкурсі українських блогів BUBA 2011.
Восени 2012 року була запрошена організаторами львівської TED TEDxSvobodaAve для проведення художнього майстер-класу. В грудні 2012 року вперше виступила з доповіддю на заході Volyn MediaCamp у Луцьку, поділилася досвідом створення й просування свого незвичайного блогу Історії життя Анни Бойко. В кінці січня 2013 — доповідь на #Twiterevent (twitter Ternopil event) про досвід організації художньої виставки й користь від соцмереж (зокрема, twitter) для цієї справи. Влітку 2013 співорганізувала зустріч твітерян у Дубно — #DubnoTwEvent[2]. Протягом 2014 року двічі — у Львові та Франківську — доповідала про блогерство на заходах ФРІ.
Станом на жовтень 2018 року її дописи в мікроблозі читали більше 7500 осіб, що було високим показником для україномовного сегменту twitter.
У 2015 році як експертка брала участь у проєкті ресурсу tvoemisto.tv Архітектура твого міста[3].
На 2018 рік Історія життя Анни Бойко лишався найбільш відомим блогом Супрун. Матеріали з нього (вірші, розповіді, рецепти, фото) публікувалися в місцевих та онлайн виданнях[4]. У вересні 2018 Ольга підготувала бабусі сюрприз: книга Історія життя Анни Бойко вийшла друком після двох років роботи з текстами й ілюстраціями (малюнки створила Оля). В роботі над книгою допомогли твітеряни і твітерянки: Оллі Перехрест, Федір Гонца, Олена Хрущ, Лариса Раренко.
5 березня 2013, на свій день народження, Ольга Супрун започаткувала в українській спільноті твітерян твігру — масштабний квест, який включає посткросинг, обмін гендмейдом та іншими сувенірами. В 2013-2019 роках відбуваються благодійні акції #ТвіМиколай, натхненницею й активною учасницею яких також є Супрун. Подібна до твігри, забава включала в себе збір коштів на благодійність. За свідченням організаторів, 2014 року було зібрано та передано Благодійному фонду «Таблеточки» ₴2450 (мінімальний внесок становив ₴5, кількість учасників — 120 твітерян). 2015 року ₴4000 було зібрано для відділення переливання крові дитячої лікарні Охматдит в співпраці з громадською організацією «Свіжа кров» (мінімальний внесок — ₴20, 174 учасники)[5]. 2016 року разом з БФ «Таблеточки» було зібрано ₴7000 на закупівлю препарату Цитозар для онкохворих дітей[6]. 2017 року сума благодійних внесків досягла ₴10000 і знову була передана Таблеточкам (мінімальний внесок — ₴20, 180 учасників) для закупівлі антибактеріального препарату "Флекселіт" на потреби дітей в Охматдиті. Фонд вперше зустрівся з організаторами акції, Петром Литвином і Оленою Шиян, передав диплом і сувенір, подякував усім твімиколаям[7].
«Графічний Львів» — перша персональна виставка Ольги Супрун (їй передувала участь у «збірних» експозиціях). Для малюнків художниця використала чорну туш, два з 20 малюнків дописані аквареллю, деякі роботи супроводжені авторськими текстами. Наприкінці 2012 та на початку 2013 виставка мандрує у Львові й Тернополі[8]. В жовтні 2013 у Львівській шоколадній майстерні в Ужгороді проходила виставка «Графічний Варош», а в листопаді — «Міст О» в кав'ярні «Кофеїн», в місті Луцьк. В 2017-2018 рр. Супрун (у співавторстві) створила серію конвертів і поштових марок з зображеннями Митрополита Андрея Шептицького, скульптури святого Юрія, Собору Юра. В 2016-2018 ілюструвала книгу спогадів своєї бабусі, а 2019 року — віршову збірку Романа Стефанка “Думки і почування”.
У грудні 2014 року відбувся конкурс проєктів пам'ятного знаку «Стіна пам'яті Небесної сотні» в Івано-Франківську, в якому перше місце взяв авторський колектив О. Ласкевича, Р. Домашича та Ольги Супрун. Їх робота — скульптура ангела, в якого крила складені зі щитів, — запрошена для участі в фінальній частині відбору. Також, за запевненням організаторів конкурсу, всі макети пам'яток прикрасять Музей Небесної Сотні, який збираються створити у Франківську[9]. Декілька закладів громадського харчування Львова використовують елементи зовнішнього дизайну, розроблені Олею Супрун.
Щорічний (з 2004) міжнародний конкурс, присвячений сучасним медіа, в 2013 році вперше приймав заявки українських блогерів. Мікроблог @Ola_bilo4ka був відібраний членами міжнародного журі до участі в фінальній частині конкурсу. Вона перемогла в категорії мікроблог українською мовою, набравши 33 % голосів[10]. На другому місці з 25 % опинився лідер гурту Океану Ельзи Святослав Вакарчук, третє місце посіла громадська активістка, журналістка Української правди Катя Аврамчук, четверте — друг Супрун, також учасник ГалУжНет'у Роман Голубовський (письменник, творець і чільний автор сайту UaReview), п'яте — Каша Сальцова, яка була переможницею BUBA 2011 саме в номінації «мікроблоги». Всього за номінантів конкурсу The BOBs було зібрано 94 000 голосів (допускалося повторне голосування раз на добу).
Офіційні результати конкурсу стали відомі вдень 7 травня. Про її успіх повідомила місцева преса[11] та згадали загальнонаціональні новинарі[12].
Подію Супрун прокоментувала так[13]:
![]() |
«Перемога показала мені, що мій мікроблог приносить користь іншим людям. Мені надзвичайно приємно ділитись емоціями та інформацією зі своїми читачами та отримувати від них навзамін любов (адже гасло української твіттер-спільноти - #твіттер_то_є_любов). Вірю також, що ця перемога додасть мені більше сили та натхнення у втіленні моїх майбутніх проектів.» | ![]() |
- ↑ Конкурс від inspired. Архів оригіналу за 12 серпня 2013. Процитовано 8 травня 2013.
- ↑ Сюжет ТРК «Дубно» До Дубна з'їхалися блогери з усієї України. Архів оригіналу за 4 березня 2016. Процитовано 27 грудня 2014.
- ↑ Матеріали проекту на tvoemisto.tv/. Архів оригіналу за 25 квітня 2016. Процитовано 17 квітня 2016.
- ↑ ЗМІ про нас – Історія життя Анни Бойко. aboykohistory.com.ua (укр.). Архів оригіналу за 15 жовтня 2018. Процитовано 15 жовтня 2018.
- ↑ #ТвіМиколай — як онлайн-флешмоб став щорічним благодійним проектом. Архів оригіналу за 25 квітня 2016. Процитовано 17 квітня 2016.
- ↑ Повідомлення про результат фандрайзингової частини акції #ТвіМиколай у 2016
- ↑ Литвин, Петро (3:40 AM - 14 Dec 2017). Обліковий запис @petro_lytvyn у твітері pic.twitter.com/2v4ezolE8w. twitter.com (укр.). Сьогодні разом з @OlenkaSh_ зайшли в гості до Таблеточок, і передаємо від них всім учасникам #ТвіМиколай вітання та подяку за участь! Дякую, люди! Ви неймовірні!. Процитовано 28 лютого 2018.
- ↑ «Тернопіль Вечірній»[недоступне посилання з липня 2019]
- ↑ В Івано-Франківську не змогли обрати проект пам'ятки Небесній сотні. Архів оригіналу за 26 грудня 2014. Процитовано 26 грудня 2014.
- ↑ Результати голосування на сайті thebobs.com. Архів оригіналу за 20 травня 2013. Процитовано 7 травня 2013.
- ↑ Львівська газета
- ↑ korrespondent.net. Архів оригіналу за 9 травня 2013. Процитовано 7 травня 2013.
- ↑ Онлайн газета Варіанти[недоступне посилання]