Юнкеров Микола Іванович
Микола Іванович Юнкеров | |
---|---|
Народження | 4 листопада 1918 село Хоніно, (нині Псковська область, Росія) |
Смерть | 3 листопада 1943 (24 роки) Київ |
Поховання | Лук'янівське військове кладовище |
Країна | ![]() |
Рід військ | піхота |
Роки служби | 1940—1943 |
Партія | КПРС |
Звання | капітан |
Командування | батальйон 465-го стрілецького полку |
Війни / битви | Радянсько-німецька війна |
Нагороди |
Юнкеров Микола Іванович (*4 листопада 1918, Хоніно — †3 листопада 1943, Київ) — радянський офіцер, Герой Радянського Союзу, в роки радянсько-німецької війни — командир батальйону 465-го стрілецького полку 167-ї штурмової стрілецької дивізії 38-ї армії 1-го Українського фронту, капітан.
Народився 4 листопада 1918 року в селі Хоніно (нині Питалівського району, Псковської області, Росії) в селянській родині. Проживав в Латвії. Закінчив 6 класів школи. Працював ковалем. Член ВКП(б)/КПРС з 1936 року. Брав участь у нелегальній комуністичній організації.
1940 року призваний до лав Червоній Армії. На фронті радянсько-німецької війни з червня 1941 року. Після закінчення в грудні 1941 року Ризького військового піхотного училища призначений командиром взводу 465-го стрілецького полку. Брав участь в боях під Воронежем, Курській битві.
Відзначився в боях на Лютізькому плацдармі при форсуванні Дніпра. 30 вересня 1943 року батальйон під його командою, форсував Дніпро в районі Вишгорода, захопив плацдарм та стійко його утримував.
3 листопада 1943 року капітан Микола Іванович Юнкеров загинув у Пущі-Водиці, в бою за відвоювання Києва.
Указом Президії Верховної Ради СРСР від 10 січня 1944 року за мужність та героїзм виявлений при форсуванні Дніпра та звільнені Києва капітану Юнкерову Миколі Івановичу посмертно присвоєно звання Героя Радянського Союзу[1].
Нагороджений орденом Леніна, орденом Кутузова 3-го ступеня, орденом Вітчизняної війни 1-го ступеня, медалями.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/uk/thumb/0/0b/%D0%9C%D0%BE%D0%B3%D0%B8%D0%BB%D0%B0_%D0%9C%D0%B8%D0%BA%D0%BE%D0%BB%D0%B8_%D0%AE%D0%BD%D0%BA%D0%B5%D1%80%D0%BE%D0%B2%D0%B0.jpg/200px-%D0%9C%D0%BE%D0%B3%D0%B8%D0%BB%D0%B0_%D0%9C%D0%B8%D0%BA%D0%BE%D0%BB%D0%B8_%D0%AE%D0%BD%D0%BA%D0%B5%D1%80%D0%BE%D0%B2%D0%B0.jpg)
1949 року прах Миколи Юнкерова урочисто перепоховано на Лук'янівському військовому цвинтарі.
На батьківщині героя в парку міста Питалово встановлено обеліск.
1984 року на його вшанування названо вулицю в Пущі-Водиці, Київ.
- ↑ Указ Президиума Верховного Совета СССР «О присвоении звания Героя Советского Союза генералам, офицерскому, сержантскому и рядовому составу Красной Армии» от 10 января 1944 года [Архівовано 7 грудня 2021 у Wayback Machine.] // Ведомости Верховного Совета Союза Советских Социалистических Республик: газета. — 1944. — 19 января (№ 3 (263)). — С. 1
- Герои Советского Союза. Краткий биографический словарь. Том 2. М.: Воениз., 1987. (рос.)
- Юнкеров Микола Іванович [Архівовано 7 березня 2022 у Wayback Machine.]
|
- Народились 4 листопада
- Народились 1918
- Померли 3 листопада
- Померли 1943
- Поховані на Лук'янівському військовому кладовищі
- Члени КПРС
- Герої Радянського Союзу
- Кавалери ордена Леніна
- Кавалери ордена Кутузова III ступеня
- Кавалери ордена Вітчизняної війни I ступеня
- Уродженці Псковської області
- Радянські військовики
- Учасники Другої світової війни
- Учасники Курської битви
- Померли в Києві