Ай-Васил (Ялта)
Ай-Васил (Василівка) Ялта | ||||
![]() Ялта, Василівка, 2016 рік | ||||
Загальна інформація | ||||
---|---|---|---|---|
Координати: 44°31′15″ пн. ш. 34°10′15″ сх. д. / 44.5207° пн. ш. 34.1709° сх. д. | ||||
Країна |
![]() | |||
Район | Ялтинський район | |||
Адмінодиниця |
Ялта Ялтинська міська рада Алуштинська волость | |||
Головні вулиці | Ізобільна, Дмитра Ульянова, Адаманова, Казанцева, Гірська, Субхі, Рєпіна, Ялибойська, Джафера Сейдамета, Просмушкиних, Донська. | |||
Карта | ||||
![]() | ||||
![]() |
Ай-Васил (крим. Ay Vasıl, з 1945 року — Василівка) — місцевість у місті Ялті, колишнє село. Зараз район міста на північ від шосе Н19 Севастополь — Ялта, в ущелині по правому березі річки Дерекойка.
Мікрорайон приватної забудови.[1]
Збереглася мечеть Ай-Василь Орта-Джамі.
Основні вулиці: Ізобільна, Дмитра Ульянова, Адаманова, Казанцева, Гірська, Субхі, Рєпіна, Ялибойська, Джафера Сейдамета, Просмушкиних, Донська.
Кримськотатарські села Дерекой і Ай-Васил складали насамперед одне грецьке селище Св. Василя, від якого тільки збереглися руїни невеликої, грецької церкви і в ній, при розкопах, було знайдено напис, що вказує, що вона була побудована в XV столітті.[2]
Впевше селище згадується у 1787 році, коли перед російсько-турецькою війною 1787—1792 років провадилося виселення кримських татар із прибережних селищ у внутрішні райони півострова. Наприкінці 1787 року з Ай-Василя було виведено всіх жителів — 122 душі. Наприкінці війни, 14 серпня 1791 року, всім було дозволено повернутися на місце колишнього проживання.[3]
За «Відомістю про всі селища в Сімферопольському повіті, що перебувають з показанням в якій волості скільки числом дворів і душ …» від 9 жовтня 1805 року, в селі Ай-Васил було 30 дворів і 163 жителя, виключно кримських татар.[4]
Наприкінці XIX — початку XX століття було заселене в основному кримськими татарами, тут було цілих три мечеті, по одній на махаллю. Назви мечетей відповідали назвам махалей: Юкари-Джамі (верхня), Орта-Джамі (середня) та Ашаги-Джамі (нижня).[5]
Під час відомого землетрусу 1927 року в селі із 370 будинків постраждало 145, 25 було повністю зруйновано, 42 сильно пошкоджено.
У 1944 році 18 травня кримські татари були депортовані до Центральної Азії, 12 серпня 1944 року було прийнято постанову № ГОКО-6372с «Про переселення колгоспників у райони Криму», яким з Ростовської області РРФСР у район переселялися 3000 сімей колгоспників.
Указом Президії Верховної Ради РРФСР від 21 серпня 1945 року Ай-Васил був перейменований на Василівку.[6]
До 1968 року Василівку включили до складу Ялти, на сьогоднішній день місцевість вважається мікрорайоном.
-
С.М. Прокудін-Горський. Крим. Ай-Василь (Етюд), 1904
-
Село Ай-Васил, Крим. Фото Joseph Berthelot de Baye (1853 – 1931), 1905 р.
-
Село Ай-Васил, Крим. Фото Joseph Berthelot de Baye (1853 – 1931), 1905 р.
-
Село Ай-Васил, Крим. Фото Joseph Berthelot de Baye (1853 – 1931), 1905 р.
-
Малюнок будинку в селі Ай-Василь, 1924 рік
-
вул. Дмитра Ульянова, 2016
-
вул. Дмитра Ульянова, 2016
-
Ай-Василь Орта-Джамі, в колишньому селі Ай-Васил.
- ↑ Ялтинская Васильевка: исторический микрорайон на берегу Гувы. Крым.Реалии (рос.). 18 лютого 2024. Процитовано 22 липня 2024.
- ↑ Васильевка (Ялта) — путеводитель по отдыху в Крыму. jalita.com (рос.). Процитовано 22 липня 2024.
- ↑ Том 10 (1890) :: ИТУАК :: BIBLIOTHECA CHERSONESSITANA. web.archive.org. 16 вересня 2018. Процитовано 22 липня 2024.
- ↑ Том 26 (1897) :: ИТУАК :: BIBLIOTHECA CHERSONESSITANA. library.chersonesos.org. Процитовано 22 липня 2024.
- ↑ Ай-Василь когда-то был крупной крымскотатарской деревней. Crimeantatars.club - Сайт о крымских татарах (ru-RU) . 14 лютого 2021. Процитовано 5 жовтня 2023.
- ↑ Указ Президиума ВС РСФСР от 21.08.1945 № 619/3 — Викитека. ru.wikisource.org (рос.). Процитовано 22 липня 2024.
|
![]() |
Це незавершена стаття з географії України. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |