Фосфоліпіди
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d1/Phospholipid_uk.svg/220px-Phospholipid_uk.svg.png)
Фосфоліпі́ди — складні ліпіди, що містять у своєму складі багатоатомний спирт, залишок фосфорної кислоти та залишки жирних кислот. Є основними складовими біологічних мембран.
Типова молекула фосфоліпіду має гідрофільну полярну голову та два гідрофобних хвости. Довжина хвостів коливається у межах 14 — 24 атомів вуглецю у ланцюзі. Один із хвостів містить декілька ненасичених зв'язків між атомами вуглецю, інший не містить. Кожен ненасичений зв'язок обумовлює вигин вуглецевого ланцюга та є дуже важливим для зв'язку фосфоліпідів між собою в біологічних структурах. Склад хвостів фосфоліпідів залежить від зовнішнього джерела жирних кислот для організму.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/02/Phospholipids_aqueous_solution_structures_uk.svg/200px-Phospholipids_aqueous_solution_structures_uk.svg.png)
В оточенні води фосфоліпіди мають властивість організовуватись таким чином, що гідрофільні голови направлені назовні та контактують з водою, а хвости таким чином направлені всередину та контактують тільки з хвостами сусідніх фосфоліпідів. При цьому виникає два типи утворень: міцели — невеликі сферичні частинки, хвости спрямовані всередину; бімолекулярні шари, де хвости розташовані між двома шарами гідрофільних голів. Окремим випадком бімолекулярного шару є ліпосоми, що беруть участь у клітинному піноцитозі.
Фосфоліпіди є важливою частиною усіх біологічних мембран. Вони обумовлюють пластичні та текучі властивості клітинних мембран та мембранних органоїдів клітини, в той час, як холестерин обумовлює жорсткість та стабільність мембрани. Крім того, вони входять до складу ліпопротеїнів мембран. Також фосфоліпіди беруть участь у транспорті поживних речовин до клітини.
В організмах вищих тварин фосфоліпіди синтезуються у всіх тканинах, але основним їх джерелом є печінка, а також тонкий кишечник. Фосфоліпіди в певній кількості присутні у сироватці крові, де вони виконують транспортну функцію. Оскільки вони деякою мірою гідрофільні, вони можуть транспортувати у крові повністю гідрофобні молекули, такі як холестерин та жирні кислоти.
У молоці їх міститься 0,05%.[1] Вони беруть участь в окисно-відновних процесах і утворенні жиру молока в молочній залозі. Входять також до складу оболонок жирових кульок та сприяють утворенню стійкої емульсії у плазмі молока. До фосфатидів належать лецитин і кефалін.[1]
Ураження фосфоліпідів відбувається у людей при звичайному та катастрофічному антифосфоліпідному синдромі.
- ↑ а б Машкін М. І., Париш Н. М. Технологія молока і молочних продуктів: Навчальне видання. — К.: Вища освіта, 2006. — 351 с.: іл. ISBN 966-8081-53-6
- Фосфоліпіди [Архівовано 3 серпня 2016 у Wayback Machine.]
- Фосфолипиды [Архівовано 3 травня 2009 у Wayback Machine.] (рос.)
- Биологическая роль фосфолипидов [Архівовано 14 листопада 2009 у Wayback Machine.] (рос.)