Кун Сянсі
Кун Сянсі 孔祥熙 | |
---|---|
![]() 孔祥熙 | |
8-й Голова Виконавчого Юаня Китайської Республіки | |
1 січня 1938 — 11 грудня 1939 | |
Попередник | Чан Кайші |
Наступник | Чан Кайші |
Народився | 11 вересня 1881 повіт Тайгу, Шаньсі |
Помер | 16 серпня 1967 (85 років) Локаст-Веллі, Нассау, Нью-Йорк, США |
Похований | Фернкліффd |
Відомий як | політик, банкір, підприємець |
Місце роботи | Tianjin Universityd |
Країна | Династія Цін, Республіка Китай (1912—1949) і Тайвань |
Національність | китаєць |
Alma mater | Oberlin Colleged і Єльська школа права |
Політична партія | Гоміньдан |
У шлюбі з | Сун Айлін |
Діти | Kung Ling-id, Kung Ling-kand, Kung Ling-chund і Kung Ling-chied |
Професія | політик, банкір |
Релігія | християнство |
![]() | |
Кун Сянсі (кит. 孔祥熙, трансліт. Kǒng Xiángxī; 11 вересня 1881, повіт Тайгу, Шаньсі — 16 серпня 1967) — китайський політичний і державний діяч, банкір. Був найбагатшою людиною до-комуністичного Китаю. Нащадок Конфуція у 75-у поколінні.
Біографія
Кун Сянсі народився 11 вересня 1881 року в повіті Тайгу провінції Шаньсі. Він здобув освіту в коледжі Оберлін і Єльському університеті. Був одним з провідних економістів і найбагатшою людиною Китаю.
Кун Сянсі підтримував Сунь Ятсена і Чан Кайши. Протягом довгого часу займав високі пости в уряді Китайської Республіки. Він був міністром промисловості (1927–1928), міністром промисловості і торгівлі (1928–1931), міністром фінансів (1933–1944) і президентом Центрального банку Китаю (1933–1945). З 1931 року Кун Сянсі став членом Виконавчого комітету Гоміньдану. З 1 січня 1938 року по 11 грудня 1939 року був Головою Виконавчого Юаня Китайської Республіки.
У липні 1944 року Кун Сянсі був главою китайської делегації на Бреттон-Вудській конференції, в ході якої були створені Міжнародний валютний фонд і Міжнародний банк реконструкції та розвитку.
Після поразки гоміньдановської армії у громадянській війні, емігрував до США.
У 1937 році Кун Сянсі і ще два чиновника відвідали Німеччину і були прийняті Гітлером[1].
Примітки
- ↑ Кун Сянсі та Гітлер (англійською) .
{{cite web}}
: Недійсний|deadurl=404
(довідка)
Література
- Seagrave, Sterling. The Soong Dynasty. — Corgi Books, 1996. — ISBN 0-552-14108-9.