Байков Георгій Іванович
Георгій Іванович Байков | |
---|---|
![]() | |
Народження | 26 лютого 1923 Одеса |
Смерть | 14 липня 1969 (46 років) Євпаторія |
Поховання | Євпаторія |
Країна | ![]() |
Приналежність | ![]() |
Вид збройних сил | ![]() |
Рід військ | ![]() |
Звання | ![]() |
Формування | 9-й гв. вап |
Війни / битви | німецько-радянська війна |
Нагороди |
Гео́ргій Іва́нович Байко́в (нар. 26 лютого 1923 — пом. 14 липня 1969) — радянський військовий льотчик часів Другої світової війни, командир авіаційної ланки 9-го гвардійського винищувального авіаційного полку (303-тя винищувальна авіаційна дивізія, 1-ша повітряна армія, 3-й Білоруський фронт), гвардії старший лейтенант. Герой Радянського Союзу (1945).
Життєпис
Народився 26 лютого 1923 року в місті Одесі в родині службовця. Росіянин. У 1930-х роках родина переїхала до Московської області. Закінчив аероклуб в Митищах.
До лав РСЧА призваний в лютому 1941 року й направлений на навчання до Качинської військової авіаційної школи льотчиків імені О. Ф. М'ясникова. Після закінчення школи направлений до 16-го запасного авіаційного полку[1], що базувався у Поволжі.
З листопада 1942 року — в діючій армії. Воював на Сталінградському, Південному, 4-ту Українському і 3-тю Білоруському фронтах. До лютого 1943 року молодший лейтенант Г. І. Байков воював на винищувачеві Як-1 у складі 296-го винищувального авіаційного полку (8-ма повітряна армія). З березня 1943 року — командир авіаційної ланки 9-го гвардійського винищувального авіаційного полку.
Всього за роки війни здійснив 252 бойових вильоти, провів близько 55 повітряних боїв, у яких збив особисто 15 і в складі групи — 5 літаків супротивника.
По закінченні війни продовжив військову службу в частинах ВПС Білоруського військового округу. У 1951 році закінчив Вищі офіцерські льотно-тактичні курси, працював льотчиком-випробувачем.
Після звільнення в запас мешкав у місті Євпаторії Кримської області УРСР. 15 липня 1969 року покінчив життя самогубством[2].
Нагороди
- звання Героя Радянського Союзу з врученням ордена Леніна і медалі «Золота Зірка» (№ 6289) (29.07.1945)
- 2 ордена Червоного Прапора (22.07.1943, 20.01.1945)
- орден Вітчизняної війни 1-го ступеня (28.03.1945)
- орден Слави 3-го ступеня (29.12.1943)
- медалі.
Література
- «Подвиг во имя жизни: Очерки о Героях Советского Союза, уроженцах Одесской области». / Сост.: Абрамов А. Ф., Бульба А. И. — Одеса: Маяк, 1984, стор. 41-44.
Примітки
- ↑ Сформований 18.07.1941 у м.Куйбишев. У ньому проходили навчання на винищувачах Як. Розформовано 28.02.1946
- ↑ Червоні соколи. Радянські льотчики 1936–1953
Посилання
- Байков Георгій Іванович. // Сайт «Герои страны» (рос.).
|
- Народились 26 лютого
- Народились 1923
- Померли 14 липня
- Померли 1969
- Поховані в Євпаторії
- Старші лейтенанти авіації (СРСР)
- Герої Радянського Союзу
- Кавалери ордена Леніна
- Кавалери ордена Червоного Прапора
- Кавалери ордена Вітчизняної війни I ступеня
- Кавалери ордена Слави III ступеня
- Нагороджені медаллю «За оборону Сталінграда»
- Нагороджені медаллю «За перемогу над Німеччиною у Великій Вітчизняній війні 1941—1945 рр.»
- Нагороджені медаллю «Двадцять років перемоги у Великій Вітчизняній війні 1941—1945 рр.»
- Нагороджені медаллю «За взяття Кенігсберга»
- Нагороджені медаллю «30 років Радянській Армії та Флоту»
- Нагороджені медаллю «50 років Збройних Сил СРСР»
- Уродженці Одеси
- Радянські льотчики Другої світової війни
- Герої Радянського Союзу — уродженці України
- Військовики-самогубці
- Померли в Євпаторії