Губрій Олексій Антонович
Олексій Антонович Губрій | |
---|---|
Народження | 12 лютого 1907![]() |
Смерть | 10 квітня 1971 (64 роки)![]() |
Поховання | Penyaginskoye cemeteryd |
Країна | ![]() |
Приналежність | ![]() |
Вид збройних сил | ![]() |
Рід військ | ![]() |
Освіта | Єйський вищий військовий авіаційний інститутd |
Роки служби | 1928 — 1954 |
Партія | КПРС |
Звання | ![]() |
Війни / битви | Радянсько-фінська війна, Німецько-радянська війна |
Нагороди |
Губрі́й Олексі́й Анто́нович (нар. 12 лютого 1907 — пом. 10 травня 1971) — радянський військово-морський льотчик, учасник Радянсько-фінської війни та Німецько-радянської війни, Герой Радянського Союзу (1940).
Біографія
Олексій Губрій народився 12 лютого 1907 а в Одесі у робітничій сім'ї. Закінчив середню школу, працював мотористом.
В 1928 році був призваний на службу в Червоний Флот. В 1932 році він закінчив військово-теоретичну школу льотчиків у Ленінграді, в 1935 році - Єйську школу морських льотчиків, після чого залишився в ній викладати. З 1938 року Губрій командував ланкою ескадрильї гідролітаків.
Брав участь у радянсько-фінській війні, в ході якої відзначився. У званні капітана був помічником командира 18-ї авіаційної ескадрильї військово-повітряних сил Балтійського флоту, літав на літаку «МБР-2».
За час своєї участі в бойових діях Губрій здійснив 22 бойових вильотів. У грудні 1939 а Губрій потрапив в туман, але, попри те, що літак обмерз, зумів вивести його. 2 лютого 1940 року вилетів в район падіння радянського бомбардувальника і, надавши допомогу екіпажу, на своєму літаку вивіз його на аеродром в Оранієнбаумі.
Указом Президії Верховної Ради СРСР від 21 квітня 1940 капітан Олексій Губрій був отримав звання Героя Радянського Союзу з врученням ордену Леніна та медалі «Золота Зірка» за номером 365.
За час Німецько-радянської війни Олексій Антонович пройшов шлях від командира ескадрильї до заступника командира і командира авіаційного полку та командира 11-ї штурмової авіаційної дивізії Військово-Повітряних Сил Чорноморського флоту.
Після закінчення війни Губрій продовжував службу у ВПС та ВМФ, викладав в авіаційних навчальних закладах.
З 1954 року в званні полковника був звільнений у запас. Проживав у селищі Ватутінкі Ленінського району Московської області. Помер 10 квітня 1971 року, похований на Пенягінском кладовищі Красногорська.
Звання та нагороди
21 травня 1940 року О. А. Губрію присвоєно звання Героя Радянського Союзу.
Також був нагороджений:
- 2-ма орденами Леніна
- 3-ма орденами Червоного Прапора
- орденом Суворова 2-го ступеня
- 2-ма орденами Червоної Зірки
- медалями
Вшанування пам'яті
Погруддя О.А. Губрія встановлені на площі Героїв у Чкаловську та на алеї Героїв у Сімферополі.
Джерела
- Нагородні листи О. А. Губрія на сайті «Подвиг народа» (рос.)
- Губрій О.А. на сайті «Герои Страны»(рос.)
- Герои Советского Союза: Краткий биографический словарь / Пред. ред. коллегии И. Н. Шкадов. — М.: Воениздат, 1987. — Т. 1 /Абаев — Любичев/. — 911 с. — 100 000 экз. — ISBN отс., Рег. № в РКП 87-95382(рос.)
- Герои Советского Союза Военно-Морского Флота. 1937—1945. — М.: Воениздат, 1977.(рос.)
- Подвиг во имя жизни. — Одесса, 1984.(рос.)
- Народились 12 лютого
- Народились 1907
- Померли 10 квітня
- Померли 1971
- Члени КПРС
- Полковники авіації (СРСР)
- Герої Радянського Союзу
- Кавалери ордена Леніна
- Кавалери ордена Червоного Прапора
- Кавалери ордена Суворова II ступеня
- Кавалери ордена Червоної Зірки
- Уродженці Одеси
- Учасники радянсько-фінської війни
- Герої Радянського Союзу — уродженці України
- Радянські льотчики Другої світової війни
- Радянські командири авіаційних полків у Другій світовій війні
- Радянські командири авіаційних дивізій у Другій світовій війні
- Померли в Московській області
- Поховані в Красногорську