Освальдо Рамірес
![]() | ||||||||||||||||||||||||||||||
![]() | ||||||||||||||||||||||||||||||
Освальдо Рамірес забиває гол у ворота збірної Аргентини у відборі на ЧС-1970 | ||||||||||||||||||||||||||||||
Особисті дані | ||||||||||||||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Народження | 28 березня 1947 (77 років) | |||||||||||||||||||||||||||||
Ліма, Перу | ||||||||||||||||||||||||||||||
Зріст | 178 см | |||||||||||||||||||||||||||||
Вага | 70 кг | |||||||||||||||||||||||||||||
Громадянство | ![]() | |||||||||||||||||||||||||||||
Позиція | нападник | |||||||||||||||||||||||||||||
Професіональні клуби* | ||||||||||||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||||||||||||
Національна збірна | ||||||||||||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||||||||||||
* Ігри та голи за професіональні клуби | ||||||||||||||||||||||||||||||
Освальдо Рамірес (ісп. Oswaldo Ramírez, нар. 28 березня 1947, Ліма) — перуанський футболіст, що грав на позиції нападника.
Вважається одним із найкращих форвардів у Південній Америці. На клубному рівні з 27 голами він входить у десятку найкращих бомбардирів в історії Кубка Лібертадорес та є найкращим перуанським бомбардиром в цьому змаганні, будучи найкращим бомбардиром турніру в 1972 і 1975 роках. Також він є другим найкращим бомбардиром у Першому дивізіоні Перу з 190 голами, п'ятим найкращим бомбардиром в історії «Універсітаріо» (95 голів), дев'ятим найкращим бомбардиром клубу «Спортінг Крістал» (89 голів) та сьомим бомбардиром «Спорт Бойз» (48 голів) — з останнім був найкращим бомбардиром чемпіонату Перуана в 1969 року. У складі збірної Перу — володар Кубка Америки.
Клубна кар'єра
У дорослому футболі дебютував 1966 року виступами за команду «Спорт Бойз», разом з якою брав участь у Кубку Лібертадорес 1967 року. Клуб фінішував 3-ім у групі та вибув на груповому етапі, а Рамірес забив 4 голи за свій клуб. У 1968 році він забив 26 голів і завоював звання найкращого бомбардира перуанської ліги. Загалом у своїй першій команді провів чотири сезони, взявши участь у 92 матчах чемпіонату, в яких забив 50 голів.
Своєю грою за цю команду привернув увагу представників тренерського штабу клубу «Універсітаріо де Депортес», до складу якого приєднався 1970 року. З командою він брав участь у Кубку Лібертадорес 1971 року, де «Універсаріо» показав чудові результати на груповому етапі, не програвши жодної гри і вигравши групу, залишивши за собою два аргентинські гранди — «Росаріо Сентраль» та «Бока Хуніорс». Рамірес забив один гол за свій клуб. На стадії півфіналу «Універсаріо» посів останнє місце в групі. Разом з командою того ж року Рамірес виграв свій перший титул чемпіона Перу.
Наступного року «Універсаріо» дійшло до фіналу Кубка Лібертадорес 1972 року, де в півфіналі залишило за собою двох уругвайських гігантів — «Насьйональ» та «Пеньяроль». Рамірес забив 6 голів за клуб на тому турнірі, у тому числі відзначився хет-триком у Монтевідео в грі проти «Насьйоналя» (3:3), ставши найкращим бомбардиром турніру.
У 1974 році разом з «Універсаріо» він виграв свій другий титул чемпіона Перу, а наступного року знову вийшов з командою у півфінал Кубка Лібертадорес 1975 року, забивши 8 голів, ставши вдруге найкращим бомбардиром головного континентального клубного турніру[1]. Всього Рамірес відіграв за команду з Ліми шість сезонів своєї ігрової кар'єри.
Після вдалого виступу на Кубку Америки 1975 року Рамірес відправився за кордон у мексиканський «Атлетіко Еспаньйол», з яким того ж року виграв Кубок чемпіонів КОНКАКАФ, забивши по голу в півфіналі і фіналі[2]. Також забив гол у матчі за Міжамериканський кубок 1976 року у ворота аргентинського «Індепендьєнте», але трофей мексиканцям здобути не вдалось. У 1977 році нападник повернувся в Перу, де виграв два чемпіонати з клубом «Спортінг Крістал» і знову став найкращим бомбардиром чемпіонату у 1980 році з 18 голами[3].
У 1980—1981 роках Рамірес виступав у Венесуелі за клуб «Депортіво Галісія», потім він повернувся до «Спортінг Крістал» і востаннє взяв участь у Кубку Лібертадорес 1981 року. «Спортінг» вибув на груповому етапі, а Рамірес забив свої три останні голи в цьому турнірі. У 1982 році він закінчив свою футбольну кар'єру. У матчах чемпіонату він зіграв загалом 440 матчів і забив 224 голи, а в міжнародних клубних змаганнях провів 56 матчів і забив 29 голів. Він є одним з найкращих бомбардирів в історії Кубка Лібертадорес — у цьому турнірі він забив 27 голів (4 за «Спорт Бойз», 15 за «Універсаріо» та 8 за «Спортінг Крістал»), що є рекордом для перуанських футболістів.
За даними Міжнародної федерації історії та статистики футболу він забив 224 голи в 438 офіційних матчах у вищому дивізіоні в Перу, Мексики та у Кубку Лібертадорес, що робить його одним з найкращих бомбардирів Південної Америки 1970-х років. Також майже тридцять років Рамірес утримував рекорд найкращого бомбардира чемпіонату Перу, поки Серхіо Ібарра не побив його результат у 2008 році[4].
По завершенні ігрової кар'єри став функціонером, працював президентом Перуанської федерації футболу (1985—1986)[5] та уповноваженим ФІФА.
Виступи за збірну
7 квітня 1968 року дебютував в офіційних матчах у складі національної збірної Перу в товариській грі проти Бразилії (1:2). Наступного року взяв участь у кваліфікації до чемпіонату світу 1970 року, де перуанці у вирішальному матчі сенсаційно вибили Аргентину (2:2) завдяки дублю Раміреса і вперше за 40 років вийшли на «мундіаль»[6]. На самому чемпіонаті світу 1970 року у Мексиці[7] Рамірес зіграв у двох іграх групового етапу — проти ФРН (1:3) та Марокко (3:0), а його команда дійшла до чвертьфіналу.
Рамірес виступав за національну збірну Перу на Кубку незалежності Бразилії, який проходив з 18 по 25 червня 1972 року в Бразилії. Він допоміг своїй команді здобути перемогу над Венесуелою з рахунком 1:0, забивши вирішальний гол у матчі, але Перу програло у останній грі своєї групи Югославії з рахунком 1:2, де Рамірес також забив гол, і не вийшло до фінального раунду.
Згодом Рамірес у складі збірної був учасником розіграшу Кубка Америки 1975 року у різних країнах, здобувши того року титул континентального чемпіона[2]. Рамірес зіграв у всіх 9 іграх — двічі проти Чилі, Болівії (забив по одному голу) та Бразилії, а також в усіх трьох фінальних матчах проти Колумбії (забивши гол у другому з них в Лімі)[8].
Загалом протягом кар'єри у національній команді, яка тривала 10 років, провів у її формі 57 матчів, забивши 17 голів[9].
Статистика виступів
Статистика клубних виступів
Сезон | Команда | Чемпіонат | Міжнародні | Усього | |||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Чемпіонат | Ігор | Голів | Турнір | Ігор | Голів | Ігор | Голів | ||
1966 | ![]() |
Дессентралісадо | 14 | 4 | - | - | - | 14 | 4 |
1967 | 16 | 6 | КЛ | 8 | 4 | 24 | 10 | ||
1968 | 26 | 26 | - | - | - | 26 | 26 | ||
1969 | 18 | 10 | - | - | - | 18 | 10 | ||
Усього за «Спорт Бойз» | 74 | 46 | - | 8 | 4 | 82 | 50 | ||
1970 | ![]() |
Дессентралісадо | 19 | 7 | - | - | - | 19 | 7 |
1971 | 17 | 10 | КЛ | 8 | 1 | 25 | 11 | ||
1972 | 27 | 14 | КЛ | 12 | 6 | 39 | 20 | ||
1973 | 23 | 14 | - | - | - | 23 | 14 | ||
1974 | 44 | 26 | - | - | - | 44 | 26 | ||
1975 | 3 | 2 | КЛ | 10 | 8 | 13 | 10 | ||
Усього за «Універсітаріо» | 133 | 73 | - | 30 | 15 | 163 | 88 | ||
1975–76 | ![]() |
Прімера Дивізіон | 32 | 9 | КЧ + МК | 6+2 | 3+1 | 40 | 13 |
1976–77 | 14 | 3 | - | - | - | 14 | 3 | ||
Усього за «Атлетіко Еспаньйол» | 46 | 12 | - | 8 | 3 | 54 | 16 | ||
1977 | ![]() |
Дессентралісадо | 37 | 24 | - | - | - | 37 | 24 |
1978 | 15 | 9 | КЛ | 5 | 3 | 20 | 12 | ||
1979 | 14 | 4 | - | - | - | 14 | 4 | ||
1980 | 30 | 18 | КЛ | 3 | 2 | 33 | 20 | ||
1981 | 27 | 8 | КЛ | 6 | 3 | 33 | 11 | ||
Усього за Sporting Cristal | 123 | 63 | - | 14 | 8 | 137 | 71 | ||
Усього за кар'єру[10] | 376 | 194 | - | 60 | 31 | 440 | 225 |
Голи за збірну
Титули і досягнення
Командні
- Чемпіон Перу (4):
- «Універсітаріо де Депортес»: 1971, 1974
- «Спортінг Крістал»: 1979, 1980
Володар Кубка чемпіонів КОНКАКАФ (1):
- Володар Кубка Америки (1):
Особисті
- Найкращий бомбардир чемпіонату Перу: 1968 (26 голів), 1981 (18 голів)[11]
- Найкращий бомбардир Кубка Лібертадорес: 1972 (6 голів), 1975 (8 голів)[12]
Примітки
- ↑ Jorge Barraza. Oswaldo “Cachito” Ramírez: “Nací dos veces en mi vida” (PDF). conmebol.com (ісп.). с. 50. Процитовано 22 січня 2021.
- ↑ а б Central American Club Competitions 1975. www.rsssf.com. Процитовано 22 січня 2021.
- ↑ Peru - List of First Division Topscorers. rsssf.com. Процитовано 22 січня 2021.
- ↑ Eurosport — Sergio Ibarra bate el récord de goleador histórico en Perú (ісп.)
- ↑ LOS 90 AÑOS DE LA F.P.F. diariolaregion.co. Процитовано 22 січня 2021.
- ↑ La Bombonera rojiblanca
- ↑ 1970 FIFA World Cup Mexico [Архівовано 2011-10-13 у Wayback Machine.]
- ↑ ARKIV: "Cachito" Ramírez. www.arkivperu.com. Процитовано 22 січня 2021.
- ↑ Peru - Record International Players. www.rsssf.com. Процитовано 13 січня 2021.
- ↑ Без урахування виступів у Венесуелі, по яких нема даних
- ↑ GOLEADORES DEL FUTBOL PERUANO
- ↑ Copa Libertadores - Topscorers. www.rsssf.com. Процитовано 22 січня 2021.
Посилання
- Освальдо Рамірес на сайті ФІФА (англ.)
- Освальдо Рамірес на сайті transfermarkt.com (англ.)
- Освальдо Рамірес на сайті National-Football-Teams.com (англ.)
- Освальдо Рамірес на сайті worldfootball.net (англ.) (нім.) (фр.) (ісп.) (порт.) (італ.) (нід.) (пол.)
- Статистика виступів за збірну на 11v11.com
|
- Народились 28 березня
- Народились 1947
- Гравці збірної Перу з футболу
- Гравці чемпіонату світу з футболу 1970
- Перуанські футболісти
- Гравці розіграшу Кубка Америки з футболу 1975
- Футболісти «Спорт Бойз»
- Футболісти «Універсітаріо де Депортес»
- Футболісти «Некакси»
- Футболісти «Спортінг Крістала»
- Футболісти «Депортіво Галісія»
- Перуанські футбольні легіонери
- Футбольні легіонери в Мексиці
- Футбольні легіонери у Венесуелі
- Уродженці Ліми