Лаврентія (село)
Лаврентія
Координати 65°35′02″ пн. ш. 170°59′20″ зх. д. / 65.584153611138788165° пн. ш. 170.98890277780776614° зх. д.Координати: 65°35′02″ пн. ш. 170°59′20″ зх. д. / 65.584153611138788165° пн. ш. 170.98890277780776614° зх. д.
|
Лаврентія (рос. Лаврентия) — село, адміністративний центр Чукотського району Чукотського автономного округу Росії. Утворює сільське поселення Лаврентія.
Єдиний районний центр Чукотки, що має сільський статус[22].
Село розташоване на південному березі затоки Лаврентія навпроти селища Пінакуль, яке було збудовано за радянських часів і потім закрито, за 600 км на північний схід від Анадиря[23]. За 10 км від селища Пінакуль розташовувалося селище Нунямо, яке теж було побудовано за радянських часів, але, так само як і Пінакуль, воно було нерентабельним і було закрите. Останні жителі виїхали в 1978—1979 роках. Нині Пінакуль — це невеликий перевал-база для морських звіробоїв.
За 27 км від села розташовані Лорінські ключі — родовище мінеральних теплоенергетичних вод[23], а за 17 км на південь — історико-культурний комплекс «Яндогай», на території якого розташоване стародавнє чукотське поселення, датоване I тисячоліттям н. е.[24].
Село Лаврентія засноване 1927 року, коли тут почала діяти чукотська культбаза, що мала з'єднати різноманітні адміністративно-господарські установи регіону та сприяти закріпленню радянської влади (пароплав із будівничим лісоматеріалом і робітниками увійшов до затоки Лаврентія в серпні того ж року)[25][26]. До осені 1928 року культбаза складалася з низки будівель: ветеринарного пункту, майстерні з ремонту кермо-моторів і побутової техніки, лікарні, цинкового складу, будинку факторії, школи-інтернату і трьох житлових будинків[27].
Після утворення 10 грудня 1930 року Чукотського національного округу ця культбаза стала центром нового територіального формування, однак у квітні 1932 року окружним центром став Анадир[28].
18 грудня 1933 року на засіданні райбюро ВКП(б) було порушено питання про перенесення до Лаврентія районних установ, які на той час перебували в Уелені. Проте остаточне рішення про перенесення було ухвалено тільки 20 жовтня 1940 року, а перші районні установи переїхали в село 1942 року. Через Велику Вітчизняну війну остаточне переведення завершилося тільки до 1946 року[29].
З перенесенням до Лаврентія районного центру в селі було побудовано новий ґрунтовий аеродром. У роки Великої Вітчизняної війни на ньому здійснювали проміжну посадку літаки, які доставляли зі США до СРСР вантажі за ленд-лізом[27][30].
У 1955 році між селом Лаврентія та Анадиром було налагоджено регулярне авіасполучення[28]. У 1958 році в село було переселено частину ескімосів, які проживали в селищі Наукан, що знаходилося в найвужчому місці Берингової протоки[31].
- ↑ ЗКТМУ
- ↑ Всесоюзная перепись населения 1959 года. Численность сельского населения РСФСР - жителей сельских населённых пунктов - районных центров по полу
- ↑ http://demoscope.ru/weekly/ssp/rus70_reg3.php
- ↑ http://demoscope.ru/weekly/ssp/rus79_reg3.php
- ↑ http://demoscope.ru/weekly/ssp/rus89_reg3.php
- ↑ http://www.perepis2002.ru/ct/doc/1_TOM_01_04.xls
- ↑ Страны Арктики и Антарктика
- ↑ http://www.chukotraion.ru/places/index.html
- ↑ http://chukotstat.gks.ru/wps/wcm/connect/rosstat_ts/chukotstat/resources/eb1e81004eee1d0aab9baf89d810d54e/ТОМ%201.doc
- ↑ Оценка численности населения на 1 января текущего года, человек
- ↑ http://www.gks.ru/free_doc/doc_2012/bul_dr/mun_obr2012.rar
- ↑ Численность населения Российской Федерации по муниципальным образованиям на 1 января 2013 года. Таблица 33. Численность населения городских округов, муниципальных районов, городских и сельских поселений, городских населённых пунктов, сельских населённых пунктов — Росстат, 2013. — 528 с.
- ↑ http://www.gks.ru/free_doc/doc_2014/bul_dr/mun_obr2014.rar
- ↑ http://www.gks.ru/free_doc/doc_2015/bul_dr/mun_obr2015.rar
- ↑ http://www.gks.ru/free_doc/doc_2016/bul_dr/mun_obr2016.rar — 2018.
- ↑ Численность населения Российской Федерации по муниципальным образованиям на 1 января 2017 года — Москва: Росстат, 2017.
- ↑ Численность населения Российской Федерации по муниципальным образованиям на 1 января 2018 года — Москва: Росстат, 2018.
- ↑ Численность населения Чукотского автономного округа по муниципальным образованиям на 1 января 2019 года
- ↑ https://rosstat.gov.ru/storage/mediabank/CcG8qBhP/mun_obr2020.rar
- ↑ https://rosstat.gov.ru/storage/mediabank/tab-5_VPN-2020.xlsx
- ↑ Численность постоянного населения Российской Федерации по муниципальным образованиям на 1 января 2023 года
- ↑ Губернатор Роман Копин поздравил Чукотский муниципальный район со столетним юбилеем. rkopin-chukotka.ru. 29 серпня 2009. Процитовано 19 червня 2011.
{{cite web}}
: Недійсний|deadlink=dead
(довідка) - ↑ а б Село Лаврентия. Избирательная комиссия Чукотского АО. Архів оригіналу за 19 червня 2011. Процитовано 19 червня 2011.
- ↑ Участки парка / Лаврентия. Природно-этнический парк Берингия. Архів оригіналу за 16 серпня 2013. Процитовано 19 червня 2011.
- ↑ Лаврентия. Избирательная комиссия Чукотского автономного округа. Архів оригіналу за 3 лютого 2014. Процитовано 19 червня 2011.
- ↑ Историческая справка. МОУ "Центр образования с. Лаврентия". Архів оригіналу за 19 червня 2011. Процитовано 19 червня 2011.
- ↑ а б Валерій Писигін. Частина III. Лаврентія. Лист двадцять четвертий. 21 грудня. Лаврентія // Посолонь (листи з Чукотки). — М. : ЕПИЦентр, 2001. Архівовано з джерела 17 вересня 2017
- ↑ а б Никифоров, Виктор. Уездная история. Общественно-политическая газета Чукотского АО "Крайний Север". Архів оригіналу за 15 липня 2011. Процитовано 19 червня 2011.
- ↑ Никифоров, Виктор. Уездная история. Продолжение (начало в № 34 от 28 августа 2009 года). Общественно-политическая газета Чукотского АО "Крайний Север". Архів оригіналу за 17 квітня 2013. Процитовано 19 червня 2011.
- ↑ Лаврентия. Институт географии РАН. Архів оригіналу за 5 липня 2015. Процитовано 19 червня 2011.
- ↑ Советская Чукотка. Чукотский автономный округ. Портал государственных органов. Архів оригіналу за 1 лютого 2014. Процитовано 19 червня 2011.