Тоні Левін
Тоні Левін | |
---|---|
англ. Tony Levin | |
![]() | |
Основна інформація | |
Повне ім'я | англ. Anthony Frederick Levin |
Дата народження | 6 червня 1946 (78 років) |
Місце народження | Бостон, США |
Роки активності | 1970 — тепер. час |
Громадянство | США |
Професії | басист, блогер, джазмен, музичний продюсер, віолончеліст |
Освіта | Істменівська школа музикиd |
Інструменти | бас-гітара, контрабас, гітара, басовий інструментd[1][1] і Chapman Stickd |
Жанри | прогресивний рок і джаз[1] |
Лейбли | Naradad |
tonylevin.com | |
King Crimson, Liquid Tension Experiment, Chuck Mangione Quartetd, Bruford Levin Upper Extremitiesd і Spin 1ne 2wod | |
![]() |
Ентоні Фредерік Левін (нар. 6 червня 1946, Бостон) — американський музикант і композитор, який спеціалізується на бас-гітарі, стіку Чапмана і контрабасі. Він також співає та грає на синтезаторі. Левін найбільш відомий[2] своєю роботою з King Crimson (з 1981) і Пітером Гебріелом (з 1977). Він також є учасником гуртів Liquid Tension Experiment (1997—1999, 2008—2009, 2020–нині), Bruford Levin Upper Extremities (1998—2000) і HoBoLeMa (2008—2010). З 2010 року він очолює власний гурт Stick Men .
Плідний сесійний музикант з 1970-х років, Левін зіграв на понад 500 альбомах. Сесії включають роботу з Джоном Ленноном[3], Сарою Маклахлан, Полою Коул, Стіві Нікс, Pink Floyd, Полом Саймоном, Лу Рідом, Девідом Боуї, Джоан Арматрейдінг, Томом Вейтсом, Бадді Річем, The Roches , Тоддом Рандгреном, Сіл, Ворреном Зевоном , Браяном Феррі, Лорі Андерсон, Кейт і Анною МакГаррігл , Гібонні та Жаном-П'єром Ферландом . Він гастролював з такими виконавцями, як Пітер Гебріел, Пол Саймон (з яким він знявся у фільмі 1980 року One-Trick Pony ), Гері Бертоном , Джеймс Тейлор, Гербі Манн , Джуді Коллінз, Карлі Саймон, Пітер Фремптон , Тім Фінн , Річі Самбора, Айвано Фоссаті[4], Клаудіо Багліоні та Лоуренс Гован .
Левін допоміг популяризувати стік Чапмана та бас-гітару NS. Він також створив «фанкові пальці », модифіковані барабанні палички, які прикріплюються до пальців гравця, щоб ударяти по басових струнах, додаючи характерний перкусійний звук «ляпасу», який використовується у фанк-басі. У 2011 році Левін посів друге місце після Джона Пола Джонса з Led Zeppelin у «20 найбільш недооцінених бас-гітаристах» журналу Paste[5]. У липні 2020 року Левін посів 42 місце в списку «50 найкращих басистів усіх часів» журналу Rolling Stone[6].
Левін грав на сотнях записів як сесійний музикант або запрошений артист. У цьому розділі представлена вибрана дискографія.
|
|
- ↑ а б в Montreux Jazz Festival Database
- ↑ Ankeny, Jason (6 червня 1946). (англ.) Tony Levin. AllMusic. Процитовано 16 липня 2011.
- ↑ Interview: Tony Levin (Stick Men, King Crimson, Peter Gabriel, John Lennon). Hit-channel.com. 21 лютого 2013. Архів оригіналу за 2 листопада 2018. Процитовано 10 березня 2020.
- ↑ Tony Levin – Letters from the Road. Архів оригіналу за 23 вересня 2017. Процитовано 6 квітня 2021.
- ↑ Barrett, John (9 липня 2014). The 20 Most Underrated Bass Guitarists :: Music :: Lists :: Paste. Pastemagazine.com. Архів оригіналу за Oct 14, 2011. Процитовано 16 липня 2014.
- ↑ The 50 Greatest Bassists of All Time. Rolling Stone. Архів оригіналу за 29 жовтня 2020. Процитовано 15 травня 2023.
- ↑ Don McLean – Don McLean (англ.). www.discogs.com. Процитовано 10 квітня 2016.
- ↑ Buddy Rich – The Roar Of '74 (англ.). www.discogs.com. Процитовано 10 квітня 2016.
- ↑ Judy Collins – Judith (англ.). www.discogs.com. Процитовано 10 квітня 2016.
- ↑ Alice Cooper – Welcome To My Nightmare (англ.). www.discogs.com. Процитовано 10 квітня 2016.
- ↑ Alice Cooper – Goes To Hell (англ.). www.discogs.com. Процитовано 10 квітня 2016.
- ↑ Ringo Starr – Ringo The 4th (англ.). www.discogs.com. Процитовано 10 квітня 2016.
- ↑ Peter Gabriel – Peter Gabriel (англ.). www.discogs.com. Процитовано 10 квітня 2016.
- ↑ Robert Fripp – Exposure (англ.). www.discogs.com. Процитовано 10 квітня 2016.
- ↑ Paul Simon – One-Trick Pony (англ.). www.discogs.com. Процитовано 10 квітня 2016.
- ↑ Chuck Mangione – Main Squeeze (англ.). www.discogs.com. Процитовано 10 квітня 2016.
- ↑ Art Garfunkel – Watermark (англ.). www.discogs.com. Процитовано 10 квітня 2016.
- ↑ King Crimson – Discipline (англ.). www.discogs.com. Процитовано 9 квітня 2016.
- ↑ King Crimson – Beat (англ.). www.discogs.com. Процитовано 9 квітня 2016.
- ↑ King Crimson – Three Of A Perfect Pair (англ.). www.discogs.com. Процитовано 9 квітня 2016.
- ↑ Anderson Bruford Wakeman Howe – Anderson Bruford Wakeman Howe (англ.). www.discogs.com. Процитовано 10 квітня 2016.
- ↑ Peter Gabriel – Us (англ.). www.discogs.com. Процитовано 10 квітня 2016.
- ↑ Peter Gabriel – Secret World Live (англ.). www.discogs.com. Процитовано 10 квітня 2016.
- ↑ King Crimson – THRAK (англ.). www.discogs.com. Процитовано 9 квітня 2016.
- ↑ Tony Levin – World Diary (англ.). www.discogs.com. Процитовано 9 квітня 2016.
- ↑ Steve Gorn / Tony Levin / Jerry Marotta – From The Caves Of The Iron Mountain (англ.). www.discogs.com. Процитовано 9 квітня 2016.
- ↑ Bill Bruford, Tony Levin With David Torn, Chris Botti – Bruford Levin Upper Extremities (англ.). www.discogs.com. Процитовано 9 квітня 2016.
- ↑ Tony Levin – Waters Of Eden (англ.). www.discogs.com. Процитовано 9 квітня 2016.
- ↑ Tony Levin – Pieces Of The Sun (англ.). www.discogs.com. Процитовано 9 квітня 2016.
- ↑ Tony Levin Band – Double Espresso (англ.). www.discogs.com. Процитовано 9 квітня 2016.
- ↑ Tony Levin – Resonator (англ.). www.discogs.com. Процитовано 9 квітня 2016.
- ↑ Tony Levin – Stick Man (англ.). www.discogs.com. Процитовано 9 квітня 2016.
- ↑ Tony Levin / David Torn / Alan White – Levin Torn White (англ.). www.discogs.com. Процитовано 9 квітня 2016.
- ↑ Levin, Minnemann, Rudess – Levin, Minnemann, Rudess (англ.). www.discogs.com. Процитовано 9 квітня 2016.
|