Лукаш Гурницький
Лукаш Гурницький | |
---|---|
пол. Łukasz Górnicki | |
![]() | |
Народився | 1527[3][1][…] або 1527 Освенцим, Республіка Польща |
Помер | 22 липня 1603[1][2] Тикоцин, Підляське воєводство, Малопольська провінція, Корона Королівства Польського, Річ Посполита |
Країна | ![]() |
Діяльність | поет, бібліотекар, перекладач, письменник, священник |
Alma mater | Ягеллонський університет і Падуанський університет |
Знання мов | польська[1] |
Magnum opus | Q9213257? |
Посада | Королівський секретар, Тикоцинський старостаd і староста васильківськийd |
Конфесія | католицька церква |
Рід | Q81101957? |
Брати, сестри | Q11814073? |
|
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/9a/Tykocin_-_Portret_z_podobizn%C4%85_%C5%81ukasza_G%C3%B3rnickiego.jpg/200px-Tykocin_-_Portret_z_podobizn%C4%85_%C5%81ukasza_G%C3%B3rnickiego.jpg)
Лукаш Гурницький (пол. Łukasz Górnicki; 1527—1603) — польський поет і прозаїк.
Народився в м. Освенцім (нині місто в Польщі). Виховання та освіту здобув завдяки своєму дядькові, поету й гуманісту С. Генсьорці. Перебував на службі у королівських підканцлерів С. Мацієвського та Я. Пржебиського, краківського єпископа А. Зебжидовського. У 1557—59 навчався в Падуанському університеті (Італія), де пройнявся гуманістичними ідеями. Повернувшись у 1559 до Польщі, став королівським секретарем і бібліотекарем, нобілітований (див. Нобілітація) 1561, одержав Тікоцінське староство (див. Староство). Автор книги «Придворний польський» (Краків, 1565), що був переробкою і перекладом з італійської твору Б. Кастігліоні (1528). Перекладач текстів давньоримського філософа Сенеки (1 ст. н. е.), автор політичних памфлетів «Розмова поляка з італійцем», «Дорога до справжньої свободи» (видані посмертно 1616 і 1650), де виступив як прихильник сильної королівської влади й засуджував т. зв. золоту шляхетську вільність. Написав історичну хроніку, яка охоплює виклад подій у Короні Польській від 1538 до 1572 (видано посмертно, Краків, 1637). Опублікував у латинській транскрипції уривок із Біблії, ймовірно, з Острозької Біблії, дотримуючись української фонетики.
Гурницького вважають одним із кращих польських письменників 16 ст. Його «Придворний польський» не раз перекладався, був відомий на українських землях, зберігався у бібліотеках ще у 18 ст.
- ↑ а б в г Bibliothèque nationale de France BNF: платформа відкритих даних — 2011.
- ↑ а б Енциклопедія Брокгауз
- ↑ ISNI — 2012.
- ↑ Swartz A. Łukasz Górnicki — 2007.
- Енциклопедія історії України / редкол.: В. А. Смолій та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2004. — Т. 2 : Г — Д. — 518 с. : іл. — ISBN 966-00-0405-2.Автор: О.М. Дзюба.; url: http://history.org.ua/?termin=Gurnycky_L; том: 2
- Ісаєвич Я. Д. Українське книговидання. Витоки, розвиток, проблеми. — Львів, 2002.
- Słownik Biograficzny historii powszechnej. — Warszawa, 1968.
- Народились 1527
- Уродженці Освенціма
- Померли 22 липня
- Померли 1603
- Померли в Тикоцині
- Випускники Ягеллонського університету
- Випускники Падуанського університету
- Письменники XVII століття
- Письменники XVI століття
- Польські письменники
- Польськомовні письменники
- Поети XVII століття
- Поети XVI століття
- Польські поети
- Польські бібліотекарі
- Васильківські старости
- Тикоцинські старости
- Секретарі Сигізмунда II Августа
- Секретарі Стефана Баторія