Токи
село Токи | |||
---|---|---|---|
| |||
![]() | |||
Країна | ![]() | ||
Область | Тернопільська область | ||
Район | Тернопільський район | ||
Рада | Токівська сільська рада | ||
Основні дані | |||
Засноване | 1772[1] | ||
Населення | 1172 | ||
Площа | 5.509 км² | ||
Густота населення | 216.74 осіб/км² | ||
Поштовий індекс | 47823 | ||
Телефонний код | +380 3543 | ||
Географічні дані | |||
Географічні координати | 49°38′03″ пн. ш. 26°13′17″ сх. д. / 49.63417° пн. ш. 26.22139° сх. д.Координати: 49°38′03″ пн. ш. 26°13′17″ сх. д. / 49.63417° пн. ш. 26.22139° сх. д. | ||
Місцева влада | |||
Карта | |||
Мапа | |||
![]() | |||
|
Токи́ — село Скориківської сільської громади у Тернопільському районі Тернопільської області. Адміністративний центр колишньої Токівської сільської ради .
Населення — 1172 особи (2007). Налічується приблизно 500 дворів. Межує із селами Воробіївка та Пальчинці.Розташоване на правому березі річки Збруч.
У селі є сірчані джерела.
Назва
В історичних джерелах 1741 року передмістя містечка Ожигівці (нині с. Ожигівці Волочиського району Хмельницької області), відомого з 1430 р., на якому були господарства-токи і жили люди, вперше згадується як село Токи у презенті князя Михайла Корибута Вишнівецького на призначення священика до місцевого храму Преображення.
Символіка
Герб
Затверджений 20 березня 2006 р. рiшенням №132 сесії сільської ради[2].
Автори — С.В.Ткачов, В.М.Напиткін.
На лазуровому полі на пониженій зеленій нитяній балці срібна мурована башта з відчиненою брамою і піднятим на двох ланцюгах мостом, супроводжувана угорі золотою шестикутною пробитою зіркою, над якою золотий десятираменний хрест на вигнутій дузі. У червоних бічниках золотом та сріблом візерунок токівського килима. Щит обрамований декоративним картушем i увiнчаний золотою сiльською короною.
На історичній печатці селища (1894 р.) вміщено типовий для тогочасної емблематики громад Галичини символ: зображення косаря, що несе на плечі косу. Довкола напис: «ЗВЕРХНÔСТЬ ГРОМАДСКА ТОКИ»[3].
Історія
Поблизу села виявлено археологічні пам'ятки черняхівської культури.
За другим поділом Польщі у 1772 році, коли галицькі землі відійшли до Австрійської імперії, східним кордоном якої став Збруч, Токи відійшли до неї, а Ожигівці увійшли до складу Російської імперії.
Діяли товариства «Просвіта», «Луг», «Сокіл», «Сільський господар», «Союз українок», «Каменярі», Братство тверезості та кооператива.
На початок 20 ст. село — осередок килимарства.
1944 р. у Токах розміщувався штаб 1-го Українського фронту; відбулася нарада письменників-фронтовиків.
Пам'ятки
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b5/Toky_Castle_RB.jpg/200px-Toky_Castle_RB.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c4/Toky_Church_RB.jpg/200px-Toky_Church_RB.jpg)
Збереглися залишки Токівського замку князів Збаразьких і Вишнівецьких (побудований 1570-ті).
Є церква Преображення Господнього — Спаса (1902; зберігається чудотворна ікона Розп'яття Христа-Спасителя, відома від 17 ст., празник 19 серпня, на Спаса.), триває будівництво храму греко-католицького обряду, «фігура» на честь заснування Товариства тверезості (1862).
Споруджено сонячний годинник (1907, мурований), пам'ятники воїнам-односельцям, полеглим у німецько-радянській війні (1970), Т. Шевченку (1991), насипано символічну могилу Борцям за волю України (2002, відновл.).
Соціальна сфера
Працюють ЗОШ 1-3 ступ., Будинок культури, бібліотека, амбулаторія загальної практики сімейної медицини, геріатричний відділ. тер. центру соц. обслугов. пенсіонерів та одиноких непрацездатних громадян (від 1999), дошкільний заклад, відділення зв'язку, аптека, торгові заклади.
Відомі люди
Народилися
- Єфрем Гасай — український історик, краєзнавець, журналіст;
- Петро Гасай — український військовий журналіст, підполковник Збройних сил України;
- Венедикт Василь Гасай — монах ЧСВВ;
- Б. Гладич — український науковець, професор;
- Н. Гунька — український науковець, професор;
- Є. Поліщук — український науковець, професор;
- Є. Походило — український науковець, професор;
- Владислав Рубін — український релігійний діяч;
- Зеновій Флінта — український художник;
- Антін Малюца — український художник;
- Михайло Головко — депутат Верховної Ради України 7-го скликання по виборчому округу № 164.
Перебували
- служив парохом о. П. Білинський,
- перебували Іван Франко (1888, 1912), митрополит Андрей Шептицький (1906).
Примітки
- ↑ ВРУ
- ↑ Українська геральдика
- ↑ ЦДІА України у м. Львові. - Ф. 178. - Опис 2. - Спр. 432. - Арк. 21.
Література
- М. Безкоровайна, Є. Гасай. Токи // Тернопільський енциклопедичний словник : у 4 т. / редкол.: Г. Яворський та ін. — Тернопіль : Видавничо-поліграфічний комбінат «Збруч», 2008. — Т. 3 : П — Я. — 708 с. — ISBN 978-966-528-279-2. — С. 458.
- Є. Гасай. Село Токи та його околиці: історико-краєзнавчий нарис. — Тернопіль, 1992.
- Є. Гасай. Пам'ять Токів та їх околиць. — Тернопіль, 2009.
- Toki (2) // Słownik geograficzny Królestwa Polskiego. — Warszawa : Druk «Wieku», 1892. — Т. XII. — S. 361. (пол.). — S. 361—362. (пол.)
Посилання
- http://www.castles.com.ua/n2n.html
- Токівський (Ожиговецький) замок на www.zamki-kreposti.com.ua (рос.)
- https://web.archive.org/web/20090324012702/http://www.travelua.com.ua/ternopilska_toki.html
|
![]() |
Це незавершена стаття з географії України. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |