Золоте правило моралі
Золоте правило моралі — максима з приблизним формулюванням:
![]() |
Як хочете, щоб люди вчиняли відносно вас, так і ви чиніть відносно них | ![]() |
Концепція правила характерна для більшості стародавніх релігій, однак сам термін «золоте правило моралі» у стародавніх текстах не зустрічається і виник пізніше.
Перші згадки про золоте правило моралі датуються серединою 1 тисячоліття до н. е. Це правило зустрічається в «Махабхараті», у висловлюваннях Будди, в «Одіссеї» Гомера і «Історії» Геродота. Конфуцій вчив «Не роби іншим того, чого не бажаєш собі»[1].
У Біблії золоте правило моралі згадується в апокрифічній книзі Товита (Тов. 4:15) і двічі в Євангелії при викладі Нагірної проповіді (Лк 6:31; Мт 7:12). «Тож усе, чого тільки бажаєте, щоб чинили вам люди, те саме чиніть їм і ви. Бо в цьому Закон і Пророки»[2].
Види золотого правила
Як прояв деякого загальнофілософського і морального закону, золоте правило в різних культурах може мати різні види. Вченими і філософами були зроблені спроби класифікувати форми золотого правила за етичними або соціальними ознаками.
Мислитель Християн Томазій виділяє три форми «золотого правила», розмежовуючи сфери права, політики і моралі, називаючи їх відповідно принципами права (justum), пристойності (decorum) і поваги (honestum):
- принцип права вимагає, щоб людина не робила нікому іншому того, чого він не бажає, щоб інший зробив йому;
- принцип пристойності полягає в тому, щоб робити іншому те, чого він бажає, щоб інший зробив йому;
- принцип поваги передбачає, щоб людина діяла так, як він хотів би, щоб ставилися інші.
Можна помітити два аспекти правила:
- негативний (який заперечує зло) «не роби…»;
- позитивний (який стверджує добро) «роби…».
Російський філософ В. С. Соловйов називав перший (негативний) аспект «золотого правила» «правилом справедливості», а другий (позитивний, Христів) — «правилом милосердя».
Західнонімецький професор XX століття Г. Райнер також виділяє три формулювання «золотого правила» (перегукуються з трактуваннями Християна Томазія і В. С. Соловйова):
- правило вчування (Ein-fuhlungsregel): «(не) роби іншому те, чого (не) бажаєш собі»;
- правило автономності (Autonomieregel): «(не) роби сам те, що ти знаходиш (не) похвальним в іншому»;
- принцип взаємності (Gegenseitigkeitsregel): «як ви (не) хочете, щоб стосовно вас чинили люди, (не) чиніть так само і ви стосовно них».
Антична філософія
Хоча в творах Аристотеля в чистому вигляді золоте правило не зустрічається, в його етиці є багато співзвучних суджень, наприклад на питання: «Як поводитися з друзями?», Аристотель відповідає: «Так, як хотілося б, щоб вони вели себе з вами».
В тій чи іншій формі зустрічається у Фалеса Милетського, Гесіода, Сократа, Платона, Аристотеля и Сенеки.
Авраамічних релігій
В юдаїзмі
У П'ятикнижжі : «Люби свого ближнього, як самого себе» (Лев. 19:18).
Цю заповідь юдейські мудреці вважають основною заповіддю юдаїзму.
Згідно відомій притчі юдеїв, один язичник, який вирішив вивчати Тору, прийшов до Шаммая (він і Ѓіллель (вавилонський) були двома провідними рабинами свого часу) і сказав йому: «Я навернуся в юдаїзм, якщо ти розкажеш мені всю Тору, поки я стою на одній нозі». Шаммай прогнав його прутом. Коли ж цей чоловік прийшов до раббі Ѓіллеля, той навернув його в юдаїзм, промовивши своє золоте правило: «Не роби сусідові того, що ненависно тобі: у цьому вся Тора. Решта — пояснення. Тепер іди і вчися».
У християнстві
У Новому Заповіті заповідь неодноразово повторювалася Ісусом Христом.
- В Євангелії від Матвія : «Тож усе, чого тільки бажаєте, щоб чинили вам люди, те саме чиніть їм і ви з ними, бо в цьому Закон і Пророки» (Мф. 7:12), «люби ближнього твого, як самого себе» (Мф. 19: 18-20), «Ісус сказав йому: Люби Господа Бога твого всім серцем твоїм і всією душею твоєю і всією думкою твоєю: це є перша і найбільша заповідь; А друга однакова з нею: Люби свого ближнього твого, як самого себе; На двох оцих заповідях увесь Закон і Пророки»( Мф. 22: 38-40)
- В Євангелії від Марка : «любити ближнього, як самого себе, це важливіше за всі цілопалення й жертви!» (Мк. 12: 32-34).
- В Євангелії від Луки : «І як хочете, щоб з вами чинили люди, так і ви чиніть з ними» (Лк. 6:31).
Також це правило неодноразово повторювали Апостоли Ісуса Христа.
- У Посланні до Римлян апостола Павла : «Бо заповіді: Не чини перелюбу, Не вбивай, Не кради, Не свідчи неправдиво, Не пожадай [чужого] і інші, вони містяться всі в цьому слові: Люби свого ближнього, як самого себе» (Рим. 13: 8 -10).
- У Посланні до галатів апостола Павла: «весь закон в одному слові міститься: Люби свого ближнього, як самого себе» (Гал. 5: 13-15).
- У Посланні Якова : «Закона Царського виконуєте, за Писанням: Люби ближнього твого, як себе самого» (Як. 2: 7-9).
- У Діяннях Апостолів : "Бо вгодно Святому Духові і нам не накладати на вас ніякого тягару, крім цього необхідного: стримуватися від ідольських жертов та крови, і задушенини, і блуду, і не робити іншим того, чого собі не хочете. Дотримуючись, ви зробите добре. Будьте здорові "( Діян. 15: 28,29).
Блаженний Августин писав про золоте правило в " Сповіді " в 1-ій книзі (гл. 18) у негативній трактуванні: "І, звичайно, знання граматики живе не глибше в серце, ніж відображена в ньому свідомість, що ти робиш іншому те, чого сам терпіти не побажаєш ".
Папа Григорій Дев'ятий 1233 року в листі до французького єпископу вказував: Est autem Judæis a Christianis exhibenda benignitas quam Christianis in Paganismo existentibus cupimus exhiberi ("Християнам слід ставитися до юдеїв так само, як вони хотіли б, щоб ставилися до них самих в язичницьких землях ").
В ісламі
У Корані золоте правило не зустрічається, але воно є одночасно в позитивній і негативній трактуванні в «Сунні» як одне з висловів Мухаммеда, який так учив вищому принципу віри: "Робіть всім людям те, що ви хотіли б, щоб вам робили люди, і Не робіть іншим того, чого ви не хотіли б собі ".
Індійські релігії
В індуїзмі
Перед Битвою на Курукшетрі, про яку розповідається в " Махабхараті ", і яка сталася пізніше 1000 рр. до н. е., Видура повчає свого брата царя Дхрітараштри: «Нехай [людина] не завдає іншому того, що неприємно йому самому. Така коротенька дхарма — інше виникає від бажання».
У Упанішаді виникає нова ідея про відсутність різниці між кінцевим і вічним, що виражає в так звана упадішадская формула єдності: tat tvam asi, тобто «Це є ти!». Ця ж формула Tat — tvam — asi може бути витлумачена в вигляді золотого правила як вираз бажання побачити себе в іншій людині.
Конфуцій
У Конфуція золоте правило сформульовано в негативної трактуванні в його " Бесідах і судженнях ". Конфуцій вчив «Не роби іншим того, чого не бажаєш собі». Учень Цзи-гун запитав: «Чи можна все життя керуватися одним словом?» Учитель відповів: «Це слово — взаємність. Не роби іншим того, чого не бажаєш собі „ (子貢問曰:“有一言而可以終身行之者乎?»子曰:"其恕乎!己所不欲,勿施於人。" Вэй Лін Гун, 24). Інакше це питання-відповідь звучить як: "Чи є одне слово, за яким можна діяти все життя? Майстер сказав: Любов до ближнього. Чого ти не бажаєш собі, не роби іншому ".
Примітки
- ↑ Конфуций, «Беседы и суждения», 15:24 [Архівовано 28 лютого 2009 у Wayback Machine.], 12:2 [Архівовано 22 березня 2011 у Wayback Machine.](рос.)
- ↑ Мв.7: 12. Архів оригіналу за 18 жовтня 2009. Процитовано 31 жовтня 2009.
Література
- М. Надольний. Мета і засоби // Філософський енциклопедичний словник / В. І. Шинкарук (гол. редкол.) та ін. — Київ : Інститут філософії імені Григорія Сковороди НАН України : Абрис, 2002. — С. 371. — 742 с. — 1000 екз. — ББК 87я2. — ISBN 966-531-128-X.
Посилання
- «Золоте правило моральності» Тофтул М. Г. Сучасний словник з етики. — Житомир: Вид-во ЖДУ ім. І. Франка, 2014. — 416с. ISBN 978-966-485-156-2
![]() |
Це незавершена стаття з етики. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |
![]() |
Це незавершена стаття про християнство. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |
![]() |
Це незавершена стаття про юдаїзм. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |
|