Стрига
Стри́га — в румунській міфології злий дух, який уночі покидає могилу і вселяється в людину[1]. Згідно з повір'ями перетворює цю людину на жахливу потвору, подібну до перевертня, котра знищує все, що рухається. Стригоайке (ж. р., рум. strigoaică) — відьма, сукубба. У деяких регіонах Румунії стригу називають мороєм (рум. moroi).
Історичні згадки
Перші відомості
Серед найперших згадок про існування стриги є історія про людину на ім'я Юре Грандо Алілович (1579–1656), який жив у Істрії (територія сучасної Хорватії). Вважається, що цей селянин був першою особою, якого описували як вампіра, оскільки його називали стригою у збережених місцевих записах[2]. Вважають, що Грандо тероризував своє село упродовж шістнадцяти років після своєї смерті. І зрештою його було ексгумовано силами місцевого священника і селян. Науковець із Крайни, Янез Вайкард Вальвазор описав життя і після життя Грандо Аліловича у своєму великому творі Слава герцогства Карніолського, коли він відвідував Крингу під час подорожей[3][4]. Це був першим рукописним твором про вампірів[5]. Грандо також згадувався у творах Еразма Францискі[en] та Йозефа Герреса (La mystique divine, naturelle, et diabolique, Париж 1855), історії яких були набагато більш детальними і насиченими різними епізодами, з метою зробити розповідь цікавішою і сенсаційною.
Міфологія
Породження
Енциклопедист Димитрій Кантемір і фольклорист Теодор Бурада у своїй книжці Звичаї румунського народу на похоронах, опублікованій у 1882 р., приводить приклади стригоїзму. Сригою могла бути жива людина, народжена за певних умов:
- ця дитина є сьомою дитиною, якщо вона і всі попередні діти однієї статі в родині;
- людина, що вела гріховне життя;
- померла, не будучи одруженою;
- померла в наслідок несправедливої страти;
- померла вчинивши самогубство;
- померла від прокляття відьми.
Різновиди
Тюдор Памфіле[en] в своїй книзі Руминська міфологія збирає до купи всі згадування про стригу в Румунії стригой, морой[6][7] в західній Трансильванії, Волощині і Олтенії, відьма[8] у Буковині, vârcolacul (перевертень), Cel-rau, або вампір. Він описує наступні типи:
- "Strigoaică": відьма[9].
- "Strigoi viu": живий стрига або чаклун.
- "Strigoi mort": мертвий стрига, найбільш небезпечний. Вони виходять із своїх могил, щоб мучити свої родини, доки їх рідні не помруть.
Запобігання і захист
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/72/Simion_Florea_Marian_-_Inmormantarea_la_romani%2C_1892.png/220px-Simion_Florea_Marian_-_Inmormantarea_la_romani%2C_1892.png)
В 1887, французький географ Жан Жак Елізе Реклю описав деталі захоронення в Румунії: "Якщо в загиблого було руде волосся, переживали, що він повернеться назад в формі собаки, жаби, блохи чи клопа, і що буде заходити вночі до будинків, аби пити кров красивих молодих дівчат. То ж доцільно було міцно забивати труну цвяхами, або, ще краще, забивати кіл через тулуб трупа."[10]
Симеон Флорея Маріан у книзі Поховання у румун (1892) описує інший запобіжний метод, розчленування та відсічення голови, потім труп збирався до купи і хоронився обличчям вниз.
У книзі Рукопис Дракули, автором якої є Пітер Хейнінг[en], у видавництві від "New English Library" 1976 року, повідомляється, що відповідно до румунської легенди, м'ясо свині вбитої на дату 17 жовтня, в в день святого[en] Ігнатія Богоносця, було хорошим засобом для захисту від вампірів.[11]
Існувало багато відомих методів, які використовували румуни для того, щоб позбутися надокучливого стригу:
- Ексгумувати стригу.
- Вийняти його серце і перерізати навпіл.
- Забити цвях йому у лоба.
- Помістити зубчик часнику йму під язика.
- Намазати його тіло салом свині, вбитої на день святого Ігнатія.
- Повернути його тіло обличчям у низ, так що стрига ніколи не прокинеться і буде направлений до потойбіччя.
Примітки
- ↑ Strigoi. www.dexonline.ro. Процитовано 7 лютого 2019.
- ↑ Vinšćak, Tomo (December 2005). O štrigama, štrigunima i krsnicima u Istri [On 'Štrige', 'Štriguni' and 'Krsnici' on Istrian Peninsula] (PDF). Studia Ethnologica Croatica. Department of Ethnology and Cultural Anthropology, Faculty of Humanities and Social Sciences, University of Zagreb. 17 (1): 231. ISSN 1330-3627. Процитовано 4 листопада 2011.
Drago Orlić je još prije dvadesetak godina (Orlić, 1986) prikupio i tiskao vrlo zanimljivo gradivo o ukorijenjenosti i životnosti tradicije vezane uz štrige i štrigune u Istri. ... Štrige i štriguni su najbliži pojmu vještica. Štrigun se rodi u črnem mihuru koji se potom sašije pod pazuh. Bez tog črnog mihura ili u drugoj varijanti crne kugle s kojom se rađa, gubi moć. Štrige i štriguni su opaki i vrlo opasni i po život ljudi, a piju i krv.
- ↑ Writer Boris Peric at the Literaturhaus in Switzerland
- ↑ Boris Perić, Vampir, Biblioteka 21, Zagreb (Naklada Ljevak) 2006. (Croat) ISBN 953-178-741-7
- ↑ Boris Perić, Vampir, translated into Slovene by Iztok Osojnik, Zbirka Beri globalno, Ljubljana (Tuma) 2007. ISBN 978-961-6682-05-3
- ↑ Noul dicţionar explicativ al limbii Române, Bucharest: Litera Internaţional, 2002. ISBN 973-8358-04-3
- ↑ *moroi in Dicţionarul explicativ al limbii Române, Academia Românǎ, 1998
- ↑ Definition of Vídmă
- ↑ DEX Online
- ↑ Nouvelle Géographie universelle, tome I, Hachette, Paris, 19 volumes, 1876-1894
- ↑ The Dracula scrapbook. morduedevampires.pagespro-orange.fr (фр.).
Ця стаття не містить посилань на джерела. (вересень 2019) |