Аркадьєв Аркадій Іванович
Аркадьєв Аркадій Іванович | ||||
---|---|---|---|---|
Народився | 25 січня (7 лютого) 1907 Одеса, Херсонська губернія, Російська імперія[1] | |||
Помер | 30 червня 1993 (86 років) Львів, Україна | |||
Поховання | Личаківський цвинтар | |||
Громадянство | ![]() ![]() ![]() | |||
Діяльність | актор, театральний режисер | |||
Alma mater | Одеська національна музична академія імені А. В. Нежданової | |||
IMDb | nm0035023 | |||
Нагороди та премії | ||||
| ||||
Аркадій Іванович Аркадьєв (Кудерко; 7 лютого 1907, Одеса — 30 червня 1993, Львів) — український радянський актор. Народний артист УРСР (1951). Народний артист СРСР (1977). Нагороджений орденом Трудового Червоного Прапора і медалями.
Біографія
На сцену вперше вийшов 1925 року в Одеському районному драматичному театрі. Закінчив Одеський музично-драматичний інститут (1927, курс Л. Лазарєва), нині — Одеська національна музична академія імені Антоніни Нежданової).
У 1932—1935 працював у Дніпропетровському російському драматичному театрі. З 1935 — у Київському театрі Червоної Армії (1944 року разом з театром переїхав до Одеси, де театр існував як театр Одеського військового округу, а 1954 — до Львова, де театр став відомий як Львівський театр Прикарпатського ВО).
Родина
Перша дружина Олександра Костянтинівна, син Юрій Аркадьєв.
Друга дружина: Кіра Сергіївна Байбакова (1927—2004), заслужена артистка України, актриса Львівського театру Прикарпатського ВО. Похована поряд з чоловіком на 85 полі Личаківського цвинтаря.
Творчість
Найкращі ролі: Пеклеванов («Бронепоїзд № 14—69» Іванова), Юліус Фучік («Прага залишається моєю» Буряківського), Кудряш («Гроза» Островського).
Грав у фільмах: «Всадники» (1939), «Моряки» (1939, Свєтлов), «Сім'я Януш» (1941), «В далекому плаванні» (1945, боцман Никифоров і Нептун), «Син полку» (1946, полковник), «Голубі дороги» (1947, Калаченко, капітан), «Миклухо-Маклай» (1947), «Золотий ріг» (1948, професор Ігнатьєв), «Лілея» (1958), «Наш спільний друг» (1961, Андрій Хомич), «Російський ліс» (1963—1964, Книшев), «Твій сучасник» (1967), «Довга дорога в короткий день» (1972, «Ні пуху, ні пера» (1973, Федір Васильович, головна роль), «Агонія» (1975, Михайло Володимирович Родзянко, голова Державної думи).
Відзнаки і нагороди
- 1952 — Сталінська премія III ступеня (за виконання ролі Юліуса Фучика у виставі «Прага залишається моєю»)
Примітки
- ↑ Аркадьев Аркадий Иванович // Большая советская энциклопедия: [в 30 т.] / под ред. А. М. Прохорова — 3-е изд. — Москва: Советская энциклопедия, 1969.
Література
- Українська радянська енциклопедія : у 12 т. / гол. ред. М. П. Бажан ; редкол.: О. К. Антонов та ін. — 2-ге вид. — К. : Головна редакція УРЕ, 1974–1985.
Посилання
|
![]() |
Це незавершена стаття про українського актора чи акторку. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |
- Народились 7 лютого
- Народились 1907
- Уродженці Одеси
- Померли 30 червня
- Померли 1993
- Померли у Львові
- Поховані на Личаківському цвинтарі
- Випускники Одеської консерваторії
- Кавалери ордена Трудового Червоного Прапора
- Нагороджені медаллю «За доблесну працю у Великій Вітчизняній війні 1941—1945 рр.»
- Народні артисти СРСР
- Народні артисти УРСР
- Лауреати Сталінської премії
- Українські актори
- Радянські актори
- Радянські театральні актори
- Актори Києва
- Актори Львова
- Українські театральні актори
- Актори, відомі під псевдонімами