Гаврилов Петро Михайлович
Петро Михайлович Гаврилов | |
---|---|
тат. Петр Михаил улы Гаврилов | |
![]() | |
Народження | 30 червня 1900 Казанська губернія, Російська імперія |
Смерть | 26 січня 1979 (78 років) Краснодар, СРСР |
Поховання | Garrison Cemeteryd |
Країна | ![]() |
Приналежність | ![]() |
Рід військ | піхота |
Освіта | Військова академія імені М. В. Фрунзе (1939) і Qazan Central Keräşen Schoold |
Роки служби | 1918–1947 |
Партія | РКП(б) |
Звання | ![]() |
Війни / битви | Громадянська війна у Росії Радянсько-фінська війна Німецько-радянська війна * Оборона Берестя (1941) |
Нагороди | |
![]() |
Петро Михайлович Гаврилов (нар. 30 червня 1900 — пом. 26 січня 1979) — радянський військовик, який очолював оборону Берестейської фортеці у 1941 році під час німецько-радянської війни, за що із запізненням у повоєнні роки був удостоєний звання Героя Радянського Союзу (1957).
Народився в селі Альвідіно Лаишевского повіту Казанської губернії Російської імперії (нині Пестречинський район Республіки Татарстан). За національністю татарин.
Ріс без батька (батько помер ще до його народження). У 15 років пішов до Казані і вступив на завод чорноробом. Брав участь у встановленні радянської влади в Казані.
Навесні 1918 року вступив добровольцем до Червоної Армії, воював на Східному фронті проти військ Колчака, потім проти військ Денікіна і повстанців на Північному Кавказі. Після закінчення Громадянської війни у Росії залишився в армії. У 1922 році вступив в РКП (б). У 1939 році закінчив Військову академію ім. Фрунзе.
У званні майора був призначений командиром 44-го стрілецького полку. Учасник Радянсько-фінської війни 1939–1940 років. По закінченні війни його полк був переведений в Західну Білорусь, а в травні 1941 — в Берестя.
Після нападу німців на фортецю Гаврилов очолив групу бійців з 1-го батальйону свого полку і дрібних розрізнених підрозділів 333-го і 125-го стрілецьких полків, на чолі якої боровся на валу у Північних воріт Кобринського укріплення; потім очолював гарнізон Східного форту, де з 24 червня зосередилися всі захисники Кобринського укріплення. Всього у Гаврилова було близько 400 осіб з двома зенітними гарматами, декількома 45-мм гарматами і чотириствольний зенітним кулеметом.
Увечері 29 червня 1941 року після бомбардування Східного форту (одна з бомб вагою в 1,8 тонни потрапила у внутрішню підкову форту і, можливо, стала причиною підриву складу боєприпасів захисників), Гаврилов із залишками своєї групи (12 осіб з чотирма кулеметами) ховається в казематах. Кілька днів група робила вилазки, поки не була розсіяна.
Сам Гаврилов був важко поранений і 23 липня потрапив у полон. Утримувався в концтаборах Хаммельбург і Равенсбрюк до травня 1945 року. У полоні познайомився з генералом Карбишевим.
Після визволення з німецького полону Гаврилова виключили з ВКП (б) через втрату партійного квитка. Однак, відновлений в колишньому військовому званні, восени 1945 року він був призначений начальником радянського табору для японських військовополонених у Сибіру.
Після звільнення у відставку у зв'язку зі скороченням збройних сил виїхав до Татарії, а потім в Краснодар, де знайшов дружину і сина, з якими не бачився з першого дня війни.
30 січня 1957 року за зразкове виконання військового обов'язку під час оборони Берестейської фортеці в 1941 році і проявлені при цьому мужність і героїзм Гаврилову Петру Михайловичу присвоєне звання Герой Радянського Союзу.
Петро Михайлович Гаврилов помер у Краснодарі 26 січня 1979 року. Був похований з військовими почестями на гарнізонному меморіальному кладовищі Берестя.
- Медаль «Золота Зірка» (30 січня 1957)
- Два ордена Леніна
- Медалі
- Гаврилов Петро Михайлович. // Сайт «Герои страны» (рос.).
|
- Народились 30 червня
- Народились 1900
- Померли 26 січня
- Померли 1979
- Поховані на Гарнізонному цвинтарі (Берестя)
- Випускники Військової академії імені Фрунзе
- Члени КПРС
- Майори (СРСР)
- Герої Радянського Союзу
- Кавалери ордена Леніна
- Нагороджені медаллю «За перемогу над Німеччиною у Великій Вітчизняній війні 1941—1945 рр.»
- Нагороджені медаллю «XX років Робітничо-Селянській Червоній Армії»
- Уродженці Татарстану
- Радянські офіцери Другої світової війни
- Герої Радянського Союзу — татари
- Уродженці Казані