Лавров Петро Лаврович
Лавров Петро Лаврович | ||||
---|---|---|---|---|
![]() | ||||
Народження | 2 (14) червня 1823[1][2] Мелехово (Новоржевський район), Velikolukskiy Uyezdd, Псковська губернія, Російська імперія[2] | |||
Смерть | 6 лютого 1900[2][3] (76 років) Париж, Франція[1][3][2] | |||
Поховання | цвинтар Монпарнас і Tombe de Pierre Lavrovd | |||
Громадянство (підданство) | ![]() | |||
Знання мов | ||||
Діяльність | ||||
Alma mater | Михайлівське артилерійське училище | |||
Літературний напрям | Russian philosophyd | |||
Визначний твір | ||||
| ||||
![]() | ||||
![]() | ||||
![]() |
Петро́ Ла́врович Лавро́в (2 червня (14 червня за новим стилем) 1823, Мелехово, нині Псковського району Псковської області Росії — 25 січня (6 лютого за новим стилем) 1900, Париж) — теоретик російського революційного народництва, філософ, публіцист, соціолог.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/ed/P_L_Lavrov_uniform.jpg/150px-P_L_Lavrov_uniform.jpg)
Народився в сім'ї поміщика. 1842 року закінчив артилерійське училише в Петербурзі.
Від 1862 року член організації «Земля і воля».
1866 року заарештовано. 1867 року заслано до Вологодської губернії.
1870 року таємно виїхав за кордон — у Париж.
1871 року Лавров виїхав у Лондон. Там він зблизився з Карлом Марксом і Фрідріхом Енгельсом. У 1873—1877 роках видавав журнал «Вперед!», у 1875—1876 роках — газету «Вперед!», які нелегально розповсюджувалися серед революційної молоді Російської імперії, зокрема в Україні.
1877 року переїхав із Лондона в Париж.
- ↑ а б Краткая литературная энциклопедия — Москва: Советская энциклопедия, 1962. — Т. 3.
- ↑ а б в г Большая российская энциклопедия — Москва: Большая российская энциклопедия, 2004.
- ↑ а б Bibliothèque nationale de France BNF: платформа відкритих даних — 2011.
- ↑ а б в Bibliothèque nationale de France BNF: платформа відкритих даних — 2011.
- ↑ а б Czech National Authority Database
- Катренко А. М. Лавров Петро Лаврович // Українська радянська енциклопедія : у 12 т. / гол. ред. М. П. Бажан ; редкол.: О. К. Антонов та ін. — 2-ге вид. — К. : Головна редакція УРЕ, 1981. — Т. 6 : Куликів — Мікроклімат. — 552 с., [22] арк. іл. : іл., табл., портр., карти + 1 арк с. — С. 44.
![]() |
Це незавершена стаття про особу. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |