Партнер (фільм, 1968)
Партнер![]() | |
---|---|
Partner | |
![]() | |
Жанр | драма |
Режисер | Бернардо Бертолуччі |
Продюсер | Джованні Бертолуччі |
Сценарист | Джанні Аміко Бернардо Бертолуччи |
На основі | Двійник[d] |
У головних ролях | П'єр Клементі Стефанія Сандреллі Тіна Омон Серджіо Тофано |
Оператор | Уго Пікконе |
Композитор | Енніо Морріконе |
Художник | Francesco Tullio Altand |
Кінокомпанія | Red Film |
Дистриб'ютор | Netflix |
Тривалість | 105 хв. |
Мова | італійська |
Країна | ![]() |
Рік | 1968 |
Дата виходу | 25 жовтня 1968 (Італія) |
IMDb | ID 0063414 |
«Партнер» (італ. Partner) — третій повнометражний фільм італійського режисера Бернардо Бертолуччі, який називають його «шизофренічним фільмом про шизофренію»[1].
Джакобе, молодий викладач літератури, захоплений театром жорстокості Арто і пластичними можливостями кіноекспресіонізму. Він представлений глядачеві за читанням сценарію фільму «Носферату». Ім'я Джакобе — відсилання до Якова Голядкіна, героя повісті Достоєвського «Двійник». Подібно до Голядкіна, він небайдужий до дівчини на ім'я Клара.
Свідомість головного героя, що раз у раз декламує маніфести Арто і Годара, поступово розпадається, а його тінь набуває самостійного існування. Визначити, де «справжній» Джакобе, а де його копія, стає все складніше. Події на екрані починають нагадувати стандартну постановку театру жорстокості[2].
Актор | Роль |
---|---|
П'єр Клементі | Джакобе |
Тіна Омон | продавчиня |
Серджіо Тофано | Петрушка |
Джуліо Чезаре Кастелло | професор Моццоні |
Стефанія Сандреллі | Клара |
Романо Коста | батько Клари |
Нінетто Даволі | студент |
- «Партнер» на сайті IMDb (англ.)
(станом на 22.12.2014)
- «Партнер» на сайті Rotten Tomatoes (англ.)
(станом на 22.12.2014)
![]() |
Це незавершена стаття про італійський фільм. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |