Північний рух опору
![]() | |
Країна | ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Голова партії | Сімон Ліндберг |
Засновник | Klas Lundd і Haakon Forwaldd |
Дата заснування | 1997 |
Штаб-квартира | Grängesbergd, Лудвіка, Даларна, Швеція |
Ідеологія | Неонацизм Паннордизм Євроскептицизм Антикомунізм Антисіонізм |
Офіційний сайт | nordfront.se(швед.)] |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/9c/Nordic_Resistance_Movement_flag.png/250px-Nordic_Resistance_Movement_flag.png)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/57/SRM_demo1.jpg/250px-SRM_demo1.jpg)
Північний рух опору, ПРО (швед. Nordiska motståndsrörelsen; NMR, фін. Pohjoismainen vastarintaliike; PVL, норв. Nordiske motstandsbevegelsen; NMB) — північноєвропейська паннордично неонацистська[1][2][3], організація і шведська партія яка ставить метою створення за допомогою революції північноєвропейської націонал-соціалістичної республіки, що складається зі Швеції, Фінляндії, Норвегії, Данії, Ісландії, і можливо також країн Балтії[4][5].
На цей час Північний рух опору включає в себе Шведський рух опору (Svenska motståndsrörelsen), Фінський рух опору (Suomen vastarintaliike)[6], норвезький рух опору (Den norske motstandsbevegelsen) і данський рух опору (Den Danske Modstandsbevægelse).
Організація побудована на чіткій ієрархії та дисципліні[7]. Фундатор організації Клас Лунд, відомий також тим, що стояв біля витоків організації Vitt Ariskt Motstånd (Білий арійський опір). На цей час лідером організації є Симон Ліндберг під ним рада правління, до якого входять: Еміль Хагберг (міжнародний представник і координатор керівників регіональних осередків), Фредрік Вейделанд (політтехнолог і головний редактор онлайн-газети Nordfront) і Пер Еберг (лідер політичної партії, утвореної в рамках організації).
У жовтні 2014-го було оголошено, що Шведське відділення організації створить політичну партію. Партія є «парламентським крилом» організації, а її лідер — Пер Еберг. Партію презентували 5 вересня 2015 року[8].
У 2017 році рух було заборонено у Фінляндії, у 2024 році було визнано терористичним у США.
У середині 90-х з тюрми вийшли колишні члени білого арійського опору, що і послужило поштовхом для створення руху опору[9]. У грудні 1997 року людьми з організації Nationell Ungdom (національна молодь) працівниками газети Folktribunen (народна трибуна) і колишніми членами білого арійського опору, був створений шведський рух опору.
У 2003 році об'єдналися шведська і норвезька організації, після чого рух опору у своїх висловлюваннях став трохи більше акцентувати військову тематику. У 2006 році перестало існувати молодіжне крило організації Nationell Ungdom (національна молодь). Слідом за молодіжним крилом, перестала існувати і норвезька організація, але ненадовго, у 2010 році вона знову відновила роботу, і існує донині. У 2013-му, пізніше за всіх, з'явилася данська організація. Фінське відділення з'явилося у 2006—2007 роках, але було заборонено в 2019 році. Таким чином, нині існує три відділення організації у Швеції, Норвегії та Данії, які всі разом складають єдине ціле — північний рух опору.
Шведський Рух Опору відносить себе до націонал-соціалістичної ідеології[10][11][12]. Згідно зі шведською службою державної безпеки, мета організації — установити тоталітарне правління за допомогою революції[13]. Організація ж сама описує це трохи інакше:
Організація відкрито заявляє, що для досягнення мети буде потрібно кровопролитна боротьба[15]:
Жодна людина не може стати членом руху опору, якщо той не готовий силою захищати себе, організацію, або своїх товаришів … Боягузам і терпілам у нас немає місця. Ніхто не уникне свого чоловічого боргу[16].
Північний рух опору підтримує дружні відносини з рядом націоналістичних партій Європи. Так, наприклад, у лютому 2012 року, член тоді ще Шведського руху опору, Ніклас Фрост, взяв участь в марші національного фронту Угорщини[17]. У серпні 2013 року члени ШРО взяли участь в тренуваннях проведених національним фронтом Угорщини. У лютому 2015 го члени СДС взяли участь у марші в пам'ять про Христо Лукові в Болгарії, проведеному болгарським національним рухом.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/97/SMR_struktur.jpg/350px-SMR_struktur.jpg)
Структура руху опору носить строго ієрархічний характер. Лідером організації є Симон Ліндберг, під ним рада правління яка складається з високопосадових членів організації.
Країна поділена на сім зон, організація називає їх «Näste» (Швед. гніздо). У кожного гнізда-області є свій керівник[18]. Усередині гнізд-областей, є також локальні групи (Kampgrupp) у яких, своєю чергою, є свій керівник. Нерідко керівник однієї з кампгруп в області, є керівником і всієї області. Коли кількість людей в кампгрупі перевалює за 10 людей, група розділяється на дві, для області ця кількість становить 40 осіб, або коли в області утворилося 4 «кампгрупи».
- 1-ше гніздо (Уппсала лен, Стокгольм лен, Естерйотланд лен, Вестманланд лен, Еребру лен, Седерманланд лен)[19].
- 2-ге гніздо (Вестра-Йоталанд лен, Галланд лен)[20].
- 3-тє гніздо (Сконе лен, Блекінге лен)[21].
- 4-те гніздо (Ємтланд лен, Вестерноррланд лен, Євлеборґ лен)[22].
- 5-те гніздо (Даларна лен, Вермланд лен)[23].
- 6-те гніздо (Вестерботтен лен, Норрботтен лен)[24].
- 7-ме гніздо (Єнчепінг лен, Крунуберг лен, Кальмар лен, Готланд)[25].
У руху опору є широкий спектр різних спрямувань, видавництво Nationellt motstånd (національний опір) видає літературу, яка потім продається на з'їздах організації та публічних заходах. Також в організації існує допомога ув'язненим активістам «Fånghjälpen»[26], видається газета Nationellt Motstånd (національний опір), і викладаються фільми на youtube «Motstånds media»[27].
Раніше організація також видавала газету Folktribunen (народна трибуна).
Звукозаписна кампанія Nordland у свій час була тісно пов'язана з опором, і на початку 2000-х навіть увійшла до її складу.
Опір займається як внутрішньоорганізаційної, так і громадською діяльністю. До внутрішньоорганізаційної діяльності відноситься серед іншого: обов'язкове тренування бойовими мистецтвами, діяльність різного роду на природі, ідеологічна освіта. Громадський же активізм охоплює регулярні виходи на площі, демонстрації, роздачі листівок, розклеювання афішею, наклейок, і установка транспарантів, плакатів та прапорів.
Рух опору веде свою діяльність відкрито, виступає проти анонімності в рядах активістів, і закликає відкрито заявляти про свої погляди[28][29].
Варто також відзначити що в організації є різна градація членства, можна бути «stödmedlem» щось схоже співчутливими безпартійним під час комуністичної революції в Росії, «medlem» повноправний член організації і «aktivist». Зрозуміло, у різних членів організації різні права й обов'язки. Наприклад активісти повинні займатися бойовими мистецтвами і виконувати певну кількість роботи, а члени ж звільняються від активної роботи, але між тим їм не доступні знижки на продукцію, що випускається організацією, як-от, наприклад, література, одяг з символікою організації тощо. Раз на рік активісти проходять тест на фізичну силу і витривалість, куди серед іншого входить і бій проти двох суперників, в якому потрібно вистояти хвилину, і показати ази володіння бойовими мистецтвами. Якщо активіст не проходить тест, він автоматично стає членом організації.
При північному опорі, є книжкове видавництво «національний опір» яке видає літературу пов'язану в першу чергу з діяльністю організації.
Основний продавець продукції й літератури в організації, є онлайн-магазин nordfront förlag, який крім продукції пов'язаної з організацією, продає також продукцію та інших видавництв, звукозаписних кампаній і фірм так чи інакше пов'язаних з тематикою націоналізму.
На думку шведської служби державної безпеки, рух опору організація, що представляє найбільшу загрозу внутрішньої безпеки Швеції. За їхніми оцінками, шведський опір, є головною організацією в середовищі білих націоналістів у Швеції. Організація побудована на чіткій ієрархії, з явною мілітаристською тематикою. Вони також говорять про те, що на адресу членів організації не раз застосовувалися дисциплінарні заходи у зв'язку із вчиненими ними злочинами[13].
- ↑ Askanius, Tina (1 February 2021). On Frogs, Monkeys, and Execution Memes: Exploring the Humor-Hate Nexus at the Intersection of Neo-Nazi and Alt-Right Movements in Sweden. Television & New Media (англ.). 22 (2): 147—165. doi:10.1177/1527476420982234. ISSN 1527-4764.
...the neo-Nazi organization the Nordic Resistance Movement in Sweden...
- ↑ Finnish court bans neo-Nazi group. Reuters. 30 November 2017. Архів оригіналу за 30 November 2017. Процитовано 15 May 2021.
A Finnish court banned neo-Nazi group the Nordic Resistance Movement (PVL) on Thursday...
- ↑ Harkov, Lahav; Joffre, Tzvi (5 October 2020). Sweden may ban 'racist organizations' after neo-Nazi Yom Kippur campaign. The Jerusalem Post. Процитовано 15 May 2021.
The Nordic Resistance Movement, a neo-Nazi group, targeted Jews in Sweden, Denmark, Norway and Iceland with antisemitic harassment during the week before Yom Kippur.
- ↑ а б Patriot.nu. Архів оригіналу за 22 липня 2010. Процитовано 22 липня 2010.
- ↑ Sök | svenska.yle.fi. Архів оригіналу за 8 січня 2020. Процитовано 2 лютого 2016.
- ↑ Kalev69. Nаціональна Ініціатива: Naціональний фінський опір — на межі нацизму і націоналізму. Nаціональна Ініціатива. Процитовано 13 серпня 2016.
- ↑ Våldsam politisk extremism (PDF). Архів оригіналу (PDF) за 16 листопада 2011. Процитовано 16 листопада 2011.
- ↑ Motståndsrörelsen bildar parlamentarisk gren | Nordfront.se
- ↑ Архівована копія. Архів оригіналу за 17 жовтня 2007. Процитовано 2 лютого 2016.
{{cite web}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title (посилання) - ↑ Svensk nazism 1945—1995 [Архівовано 1 липня 2010 у Wayback Machine.] (швед.)(швед.
- ↑ Nazister dömda för flera grova våldsbrott [Архівовано 2017-09-15 у Wayback Machine.] (швед.)(швед.
- ↑ Antisemitismen — den gränslösa konspirationsteorin (швед.)(швед.
- ↑ а б [1] [Архівовано 16 листопада 2011 у Wayback Machine.] (швед.)(швед.
- ↑ Extremister hot mot individer — Nyheter | SVT.se
- ↑ Архівована копія. Архів оригіналу за 27 червня 2009. Процитовано 2 лютого 2016.
{{cite web}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title (посилання) - ↑ Газета Folktribunen [Архівовано 22 вересня 2008 у Wayback Machine.] (швед.)
- ↑ https://www.nordfront.se/frost-i-budapest.smr
- ↑ Motståndsrörelsen rekryterar | Nordfront.se
- ↑ Näste 1 – Mälardalen. naste1.nordfront.se. Процитовано 13 лютого 2016.
- ↑ Näste 2 – Västra Götaland | En till WordPress-webbplats. naste2.nordfront.se. Процитовано 13 лютого 2016.
- ↑ Näste 3 – Sydsverige | Nordiska Motståndsrörelsen. naste3.nordfront.se. Архів оригіналу за 11 березня 2016. Процитовано 13 лютого 2016.
- ↑ Näste 4 – Södra Norrland | En till WordPress-webbplats. naste4.nordfront.se. Архів оригіналу за 11 березня 2016. Процитовано 13 лютого 2016.
- ↑ Näste 5 – Dalarna | En till WordPress-webbplats. naste5.nordfront.se. Архів оригіналу за 8 березня 2016. Процитовано 13 лютого 2016.
- ↑ Näste 6 – Norra Norrland. naste6.nordfront.se. Архів оригіналу за 10 березня 2016. Процитовано 13 лютого 2016.
- ↑ Näste 7 – Småland. naste7.nordfront.se. Архів оригіналу за 11 березня 2016. Процитовано 13 лютого 2016.
- ↑ Fånghjälpen informerar | Nordfront.se
- ↑ MotstandsMedia — YouTube
- ↑ Kontrast: Svenska Motståndsrörelsen: del 1. Архів оригіналу за 27 квітня 2015. Процитовано 2 лютого 2016.
- ↑ Anonymitet och hets | Nordfront.se