Йозеф Ольбріх
Йозеф Ольбріх | |
---|---|
нім. Joseph Maria Olbrich | |
![]() | |
Народився | 22 грудня 1867[4][5][…] або 22 листопада 1867[7] Опава[8][7][…] |
Помер | 8 серпня 1908[1][2][…] (40 років) Дюссельдорф, Рейнська провінція, Королівство Пруссія, Німецька імперія[8][9][…] ·лейкоз |
Країна | ![]() |
Діяльність | архітектор, дизайнер, дизайнер ювелірних прикрас |
Alma mater | Віденська академія мистецтв[11] |
Знання мов | німецька[12][13] |
Членство | Deutscher Werkbundd і Віденська сецесія |
Magnum opus | Будинок сецесіону |
Йозеф Марія Ольбріх (нім. Joseph Maria Olbrich; 22 грудня 1867 — 8 серпня 1908) — австрійський архітектор, майстер модерну, автор виставкової будівлі Віденського Сецессиона у Відні. З 1900 року жив і працював в Німеччині, в Дармштадті.
Біографія
Народився в багатодітній сім'ї підприємця-кондитера в Троппау. Батько архітектора володів цегляним заводом, і Йозеф познайомився з будівельними технологіями ще в дитинстві. У 1882 році, не закінчивши середньої школи, пішов працювати креслярем, в 1886—1890 роках завершив середню освіту у Відні, потім навчався в Академії образотворчих мистецтв у Відні у Карла фон Хазенауера. C 1893 року — помічник Отто Вагнера на проектуванні Віденської міської залізниці. Фактично виконував робочі креслення станцій.
У 1896 році в середовищі віденських художників стався розкол. Очолювана Густавом Клімтом група художників і архітекторів, незадоволена діями віденського Будинку Мистецтв, відкололася і заснувала власну організацію — Віденський сецессион. У 1897 році Ольбріх вибудував на Карлсплац пам'ятник модерну — виставковий зал Сецессиона з куполом-кулею з золотих гілок.
У 1900 році, з ініціативи герцога Дармштадтського Ернста-Людвіга, покровителя мистецтв і організатора колонії художників на горі Матильди в Дармштадті, Ольбрих переїхав до Німеччини. Отримавши Гессенської громадянство і професорський титул, він фактично очолив колонію, виконавши велику частину проектів і особисто очоливши будівництво, а в 1903 одружився з німкенею Клер Мораві. У самій колонії і в околицях Дармштадта їм побудовані всього два десятка будівель; частина з них загинула під час Другої світової війни.
У 1908 році Ольбрих вибудував історичний універмаг Тіца в Дюссельдорфі і третю чергу селища художників в Дармштадтской колонії; в тому ж році, у віці 40 років, він помер від лейкемії.
Примітки
- ↑ а б Deutsche Nationalbibliothek Record #118589768 // Gemeinsame Normdatei — 2012—2016.
- ↑ а б Bibliothèque nationale de France BNF: платформа відкритих даних — 2011.
- ↑ а б Josef Maria Olbrich
- ↑ Benezit Dictionary of Artists — OUP, 2006. — ISBN 978-0-19-977378-7
- ↑ Енциклопедія Брокгауз
- ↑ а б The Fine Art Archive — 2003.
- ↑ а б Czech National Authority Database
- ↑ а б Sanna A. (unspecified title) — ISBN 978-88-6637-024-6, 978-88-6637-023-9, 978-88-6637-025-3
- ↑ Arkitekter verksamma i Sverige — 2014.
- ↑ Ольбрих Йозеф Мария // Большая советская энциклопедия: [в 30 т.] / под ред. А. М. Прохорова — 3-е изд. — Москва: Советская энциклопедия, 1969.
- ↑ Vědecká knihovna v Olomouci REGO
- ↑ Identifiants et Référentiels — ABES, 2011.
- ↑ CONOR.Sl
- ↑ archINFORM — 1994.
![]() |
Це незавершена стаття про архітектора чи архітекторку. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |