Сант-Іньяціо
Сант-Іньяціо | |
---|---|
![]() | |
41°53′56″ пн. ш. 12°28′47″ сх. д. / 41.89904000002777451° пн. ш. 12.479730000028° сх. д.Координати: 41°53′56″ пн. ш. 12°28′47″ сх. д. / 41.89904000002777451° пн. ш. 12.479730000028° сх. д. | |
Країна | ![]() |
Розташування | Рим[1] |
Тип | церква костел і Єзуїтський костелd |
Стиль | бароко і бароко |
Архітектор | Orazio Grassid |
Засновник | Ludovico Ludovisid |
Дата заснування | 1624 |
![]() | |
![]() |
Сант Іньяціо ( італ. Sant'Ignazio di Loyola a Campo Marzio) — барокова церква ордена єзуїтів у Римі, присвячена Ігнатію Лойолі, засновнику ордена єзуїтів, канонізованого у 1622.
Історія
Церква була побудована на кошти кардинала Лудовіко Лудовісі, племінника папи Григорія XV, за ескізами Карло Мадерно під керівництвом єзуїта Р. Ораціо Грассі у 1626-1650. План церкви з численними капелами нагадує Іль Джезу. В інтер'єрі примітний фресковий розпис стелі «Тріумф св. Ігнатія Лойоли »(1690) роботи художника і математика Андреа Поццо, що створює на плоській стелі церкви ілюзію купола. Фрески у апбиді зображують життя і діяння св. Ігнатія. У церкві Сант Іньяціо знаходяться надгробки двох шанованих єзуїтів: св. Алоїза і св. Івана Берхмана ( покровителів молоді та студентів). Церква є титулярною дияконією.
Титулярна церква
З лютого 2001 кардинал-дияконом з титулом S. Ignatii de Loyola in Campo Martio є Роберто Туччі. Він же є Кардинал-священик Pro hac vice з титулом цієї церкви з 21 лютого 2011[2].
Галерея
-
Ілюзорний купол зі сценою вознесіння св. Ігнатія
-
Надгробок Григорія XV
-
Рельєф вівтара
-
Надгробок святого Алоїза
-
Надгробок святого Івана Берхмана
-
Скляний надгробок св. кардинала Белларміно
Примітки
- ↑ а б dati.beniculturali.it — 2014.
- ↑ catholic-hierarchy.org