Домінік Вілкінс
Домінік Вілкінс | |||||||||||||||||||
Dominique Wilkins | |||||||||||||||||||
![]() Вілкінс у складі «Панатінаїкосу», 1996 | |||||||||||||||||||
Завершив кар'єру | |||||||||||||||||||
Легкий форвард | |||||||||||||||||||
Особисті дані | |||||||||||||||||||
Прізвиська: | англ. The Human Highlight Film | ||||||||||||||||||
Зріст: | 203 см | ||||||||||||||||||
Вага: | 102 кг | ||||||||||||||||||
Громадянство: | ![]() | ||||||||||||||||||
Народився: | 12 січня 1960 (64 роки) | ||||||||||||||||||
Париж, Франція | |||||||||||||||||||
Школа: | Вашингтонська старша школа (Вашингтон, Північна Кароліна) | ||||||||||||||||||
Коледж: | Джорджія (1979–1982) | ||||||||||||||||||
Драфт: | 1 раунд / 3 номер, 1982 рік, «Юта Джаз» | ||||||||||||||||||
Статистика в НБА | |||||||||||||||||||
Очки: | 26668 (24,8 за гру) | ||||||||||||||||||
Підбирання: | 7167 (6,7 за гру) | ||||||||||||||||||
Передачі: | 2677 (2,5 за гру) | ||||||||||||||||||
Виступав за команди | |||||||||||||||||||
| |||||||||||||||||||
| |||||||||||||||||||
| |||||||||||||||||||
Баскетбольна Зала Слави | |||||||||||||||||||
| |||||||||||||||||||
![]() |
Жак Домінік Вілкінс (англ. Jacques Dominique Wilkins, нар. 12 січня 1960, Париж, Франція) — американський професійний баскетболіст, що грав на позиції легкого форварда за низку команд НБА, зокрема за «Атланта Гокс», яка навіки закріпила за ним ігровий №21. Гравець національної збірної США. Дев'ятиразовий учасник матчів усіх зірок НБА.
2006 року введений до Баскетбольної Зали слави (як гравець).
Ранні роки
Народився 1960 року в Парижі у сім'ї льотчика-військового. Згодом сім'я переїхала до Далласу, потім до Балтимору, поки врешті не осіла у Вашингтон, Північна Кароліна. Там Вілкінс вчився у місцевій старшій школі, де був лідером баскетбольної команди. Двічі приводив її до титулу чемпіона штату.
Ігрова кар'єра
На університетському рівні грав за команду Джорджія (1979–1982). Ставав найкращим баскетболістом конференції SEC, а також включався до символічної другої збірної NCAA.[1]
1982 року був обраний у першому раунді драфту НБА під загальним 3-м номером командою «Юта Джаз». Проте професіональну кар'єру розпочав виступами за «Атланта Гокс», куди був обміняний через кілька місяців на Джона Дрю та Фрімена Вільямса.[2] Захищав кольори команди з Атланти протягом наступних 12 сезонів.
1985 року виграв свій перший конкурс слем-данків. 1986 року, після кількох впевнених сезонів у лізі, став найкращим бомбардиром НБА, забиваючи 30,3 очок за матч. Того ж сезону вперше взяв участь у Матчі всіх зірок НБА, а також був включений до символічної збірної НБА. Під час зіркового вікенду 1986 спробував повторити свій успіх у конкурсі слем-данків, однак поступився одноклубнику Спаду Веббу. В одному з матчів сезону Вілкінс забив 57 очок. Команда з 50-ма перемогами легко пробилася до плей-оф. Там у першому раунді обіграла «Детройт», проте в другому поступилася майбутньому чемпіону «Бостону».
Наступного року знову взяв участь у матчі всіх зірок та був другим за результативністю в лізі, поступившись лише Майклу Джордану. 16 квітня 1987 року у матчі проти «Чикаго» забив своє 10,000-е очко в кар'єрі. Допоміг команді здобути 57 перемог у регулярному сезоні, тому очікування на чемпіонство були високі. Проте у півфіналі Східної конференції «Атланта» програла «Детройту».
У сезоні 1987-1988 набирав рекордні для себе 30,7 очок за гру, що, однак не дозволило йому стати найкращим бомбардиром ліги, поступившись Майклу Джордану (35 очок за гру). Він також програв йому в конкурсі слем-данків. Проте Вілкінс допоміг команді втретє поспіль здобути мінімум 50 перемог у сезоні та дійти до півфіналу Східної конференції у плей-оф, де у важкій серії з семи матчів «Атланта» програла «Бостону».
У сезоні 1988-1989 до «Атланти» приєднались Реджі Теус та Моузес Мелоун, що підсилило атакуючу та оборонну гру команди. Однак у плей-оф, вона вилетіла вже у першому раунді, програвши «Мілуокі Бакс».
Наступного сезону Вілкінс вдруге в кар'єрі виграв конкурс слем-данків, перемігши Кенні Сміта. Однак у регулярному сезоні «Атланта» здобула лише 41 перемогу, що було недостатньо для потрапляння до плей-оф. Через незадовільні результати команду покинув її головний тренер Майк Фрателло.
У сезоні 1990-1991 в середньому робив 9 підбирань, що було найкращим показником в команді. Він також восьмий рік поспіль був її найкращим бомбардиром, набираючи 25,9 очок за гру. Взимку вшосте поспіль зіграв на матчі всіх зірок. За підсумками сезону втретє в кар'єрі був включений до Другої збірної НБА, а «Атланта» повернулась до плей-оф. Проте там програла вже у першому раунді чинному чемпіону «Детройту».
У сезоні 1991-1992 набрав своє 20,000-е очко, ставши 16-м гравцем, якому це вдалося. 2 лютого 1993 року в матчі проти «Сіетл Суперсонікс» набрав 20,880 очок у кар'єрі. Таким чином він став найкращим бомбардиром франшизи, обігнавши Боба Петтіта. Атланта пробилась до плей-оф, проте знову вилетіла у першому раунді, цього разу від «Чикаго».
Взимку 1994 року був обміняний до складу «Лос-Анджелес Кліпперс» на Денні Меннінга. На момент обміну Вілкінс набирав в середньому 24,4 очок за гру. Таким чином це єдиний епізод в історії НБА, коли команда, будучи на першому місці у своїй конференції, обмінює свого найкращого бомбардира. Вілкінс залишив «Атланту» як найрезультативніший гравець в її історії з 23,292-ма очками.
Влітку 1994 року перейшов до «Бостон Селтікс», у складі якої провів наступний сезон своєї кар'єри. В цей період також став чемпіоном світу в складі збірної США.
Наступною командою в кар'єрі гравця був «Панатінаїкос» з Греції, за який він відіграв один сезон.[3] У складі грецького клубу став чемпіоном Євроліги, Найціннішим гравцем Фіналу чотирьох Євроліги, Найціннішим гравцем матчу всіх зірок чемпіонату Греції, володарем Кубка Греції та Найціннішим гравцем матчу Фіналу кубка Греції.
З 1996 по 1997 рік грав у складі «Сан-Антоніо Сперс».
1997 року перейшов до італійської команди «Фортітудо», у складі якої провів наступний сезон своєї кар'єри.[4]
Останньою ж командою в кар'єрі гравця стала «Орландо Меджик», до складу якої він приєднався 1999 року і за яку відіграв лише частину сезону. В Орландо грав разом з братом Джеральдом Вілкінсом.
Життя після НБА
2004 року почав працювати у структурі «Атланта Гокс» як віце-президент з баскетбольних операцій.[5] Він також працює на телебаченні аналітиком матчів за участю «Атланти».
2010 року відкрив свою баскетбольну академію.
Статистика виступів в НБА
Скорочення | |||||
---|---|---|---|---|---|
GP | Ігор провів | GS | Ігор у стартовій п'ятірці | MPG | Хвилин за гру |
FG% | Відсоток влучень з гри | 3P% | Відсоток триочкових | FT% | Відсоток штрафних кидків |
RPG | Підбирань за гру | APG | Результативних передач за гру | SPG | Перехоплень за гру |
BPG | Блокшотів за гру | PPG | Очок за гру | Жирний | Особистий рекорд |
* | Лідер ліги |
Регулярний сезон
Сезон | Команда | GP | GS | MPG | FG% | 3P% | FT% | RPG | APG | SPG | BPG | PPG |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
1982–83 | «Атланта Гокс» | 82* | 82* | 32.9 | .493 | .182 | .682 | 5.8 | 1.6 | 1.0 | .8 | 17.5 |
1983–84 | «Атланта Гокс» | 81 | 81 | 36.6 | .479 | .000 | .770 | 7.2 | 1.6 | 1.4 | 1.1 | 21.6 |
1984–85 | «Атланта Гокс» | 81 | 81 | 37.3 | .451 | .309 | .806 | 6.9 | 2.5 | 1.7 | .7 | 27.4 |
1985–86 | «Атланта Гокс» | 78 | 78 | 39.1 | .468 | .186 | .818 | 7.8 | 2.6 | 1.8 | .6 | 30.3* |
1986–87 | «Атланта Гокс» | 79 | 79 | 37.6 | .463 | .292 | .818 | 6.3 | 3.3 | 1.5 | .6 | 29.0 |
1987–88 | «Атланта Гокс» | 78 | 76 | 37.8 | .464 | .295 | .826 | 6.4 | 2.9 | 1.3 | .6 | 30.7 |
1988–89 | «Атланта Гокс» | 80 | 80 | 37.5 | .464 | .276 | .844 | 6.9 | 2.6 | 1.5 | .7 | 26.2 |
1989–90 | «Атланта Гокс» | 80 | 79 | 36.1 | .484 | .322 | .807 | 6.5 | 2.5 | 1.6 | .6 | 26.7 |
1990–91 | «Атланта Гокс» | 81 | 81 | 38.0 | .470 | .341 | .829 | 9.0 | 3.3 | 1.5 | .8 | 25.9 |
1991–92 | «Атланта Гокс» | 42 | 42 | 38.1 | .464 | .289 | .835 | 7.0 | 3.8 | 1.2 | .6 | 28.1 |
1992–93 | «Атланта Гокс» | 71 | 70 | 37.3 | .468 | .380 | .828 | 6.8 | 3.2 | 1.0 | .4 | 29.9 |
1993–94 | «Атланта Гокс» | 49 | 49 | 34.4 | .432 | .308 | .854 | 6.2 | 2.3 | 1.3 | .4 | 24.4 |
1993–94 | «Лос-Анджелес Кліпперс» | 25 | 25 | 37.9 | .453 | .247 | .835 | 7.0 | 2.2 | 1.2 | .3 | 29.1 |
1994–95 | «Бостон Селтікс» | 77 | 64 | 31.5 | .424 | .388 | .782 | 5.2 | 2.2 | .8 | .2 | 17.8 |
1996–97 | «Сан-Антоніо Сперс» | 63 | 26 | 30.9 | .417 | .293 | .803 | 6.4 | 1.9 | .6 | .5 | 18.2 |
1998–99 | «Орландо Меджик» | 27 | 2 | 9.3 | .379 | .263 | .690 | 2.6 | .6 | .1 | .0 | 5.1 |
Усього за кар'єру | 1074 | 995 | 35.5 | .461 | .319 | .811 | 6.7 | 2.5 | 1.3 | .6 | 24.8 | |
В іграх усіх зірок | 8 | 3 | 22.7 | .400 | .250 | .737 | 3.8 | 2.1 | .8 | .5 | 15.1 |
Плей-оф
Сезон | Команда | GP | GS | MPG | FG% | 3P% | FT% | RPG | APG | SPG | BPG | PPG |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
1983 | «Атланта Гокс» | 3 | 3 | 36.3 | .405 | 1.000 | .857 | 5.0 | .3 | .7 | .3 | 15.7 |
1984 | «Атланта Гокс» | 5 | 5 | 34.4 | .417 | .000 | .839 | 8.2 | 2.2 | 2.4 | .2 | 19.2 |
1986 | «Атланта Гокс» | 9 | 9 | 40.0 | .433 | .439 | .861 | 6.0 | 2.8 | 1.0 | .2 | 28.6 |
1987 | «Атланта Гокс» | 9 | 9 | 40.0 | .410 | .415 | .892 | 7.8 | 2.8 | 1.8 | .9 | 26.8 |
1988 | «Атланта Гокс» | 12 | 12 | 39.4 | .457 | .222 | .768 | 6.4 | 2.8 | 1.3 | .5 | 31.2 |
1989 | «Атланта Гокс» | 5 | 5 | 42.4 | .448 | .294 | .711 | 5.4 | 3.4 | .8 | 1.6 | 27.2 |
1991 | «Атланта Гокс» | 5 | 5 | 39.0 | .372 | .133 | .914 | 6.4 | 2.6 | 1.8 | 1.0 | 20.8 |
1993 | «Атланта Гокс» | 3 | 3 | 37.7 | .427 | .250 | .767 | 5.3 | 3.0 | 1.0 | .3 | 30.0 |
1995 | «Бостон Селтікс» | 4 | 4 | 37.5 | .426 | .471 | .889 | 10.8 | 2.0 | .5 | .8 | 19.0 |
1999 | «Орландо Меджик» | 1 | 0 | 3.0 | .500 | .000 | .000 | .0 | .0 | .0 | .0 | 2.0 |
Усього за кар'єру | 56 | 55 | 39.6 | .429 | .281 | .824 | 6.7 | 2.6 | 1.3 | .6 | 25.4 |
Примітки
- ↑ Dominique Wilkins (b. 1960). New Georgia Encyclopedia (англ.). Процитовано 22 жовтня 2018.
- ↑ The Wiffle (20 грудня 2011), Basketball - He Got Pushed Away, процитовано 22 жовтня 2018
- ↑ KAO U FILMU. Mondo Portal (sr-Latn) . Процитовано 22 жовтня 2018.
- ↑ LEGABASKET SERIE A LEGABASKET SERIE A. web.legabasket.it. Процитовано 22 жовтня 2018.
- ↑ Dominique Wilkins Bio. Atlanta Hawks (англ.). Процитовано 22 жовтня 2018.
Посилання
- Статистика ігрової кар'єри і профіль гравця на Basketball-Reference.com
|
|
- Уродженці Парижа
- Американські баскетболісти
- Легкі форварди
- Гравці збірної США з баскетболу
- Гравці «Атланта Гокс»
- Гравці «Лос-Анджелес Кліпперс»
- Гравці «Бостон Селтікс»
- Гравці БК «Панатінаїкос»
- Гравці «Сан-Антоніо Сперс»
- Баскетболісти «Фортітудо» (Болонья)
- Гравці «Орландо Меджик»
- Задрафтовані «Юта Джаз»
- Спортсмени з Джорджії
- Спортсмени з Північної Кароліни