Карло Феча ді Коссато
Карло Феча ді Коссато | |
---|---|
італ. Carlo Fecia di Cossato | |
![]() | |
Ім'я при народженні | італ. Carlo Alberto Fecia di Cossato[1] |
Народився | 25 вересня 1908[2] Рим, Італія[1] |
Помер | 27 серпня 1944[2] (35 років) Неаполь, Італія[1] |
Поховання | цвинтар Чертозаd |
Країна | ![]() |
Діяльність | підводник |
Знання мов | італійська |
Учасник | громадянська війна в Іспанії, Друга світова війна, Битва на Середземному морі і Битва за Атлантику |
Військове звання | капітан II рангу[d] |
Нагороди | |
Граф Карло Феча ді Коссато (італ. Carlo Fecia di Cossato; 25 вересня 1908, Рим — 27 серпня 1944, Неаполь) — італійський офіцер, командер. Кавалер Лицарського хреста Залізного хреста. Другий за результативністю італійський підводник після Джанфранко Гаццана Пріароджа.
Біографія
Виходець із знатної римської сім'ї, син капітана 1-го рангу. Закінчик Королівське училища Карла Альберта в Монкальєра та Військово-морську академію (1928). В 1928 році поступив на слжбу суб-лейтенантом у ВМФ, служив на підводному човні «Баузан», кораблі «Анкона», есмінці «Нікотера», а потім на крейсері «Лівія», з яким брав участь у плаванні до берегів Китаю, де командував наземними частинами в Шанхаї та Пекіні. Учасник другої італо-ефіопської війни. Після закінчення училища підводного флоту в 1939 році був призначений командиром підводного човна «Енріко Таццолі». З вересня 1943 року успішно воював проти крігсмаріне в Середземномор'ї. Згодом був призначений командиром есмінця «Алісео», з яким потопив 6 німецьких торпедних катерів та озброєних барж. Після конфлікту з командуванням був відправлений у відпустку. 27 серпня 1944 року, в розпачі від повалення італійської монархії та загибелі його колишнього човна «Енріко Таццолі» з усім екіпажем, застрелився.
Всього за час бойових дій в якості командира підводного човна Коссато потопив 16 транспортних кораблів союзників загальним тоннажем 85 129 брт.
Нагороди
- Медаль «За військову доблесть» (Італія) — отримав 5 медалей: 2 бронзових, 2 срібних і 1 золоту.
- Хрест «За військову доблесть» (Італія)
- Залізний хрест (Третій Рейх)
- 2-го класу (30 червня 1941)
- 1-го класу (грудень 1941)
- Лицарський хрест Залізного хреста (Третій Рейх) (19 березня 1943)
- Орден Заслуг німецького орла 4-го класу з мечами (Третій Рейх)
Література
- Залесский К. А. Железный крест. — М.: Яуза-пресс, 2007. — с.62-63 — 4000 экз. — ISBN 978-5-903339-37-2
- B.P. Boschesi, Il chi è della Seconda Guerra Mondiale, Mondadori Editore, 1975 — Vol. I, pag. 174.
|
- ↑ а б в Donne e Uomini della Resistenza — Associazione Nazionale Partigiani d'Italia.
- ↑ а б в TracesOfWar
- Народились 25 вересня
- Народились 1908
- Уродженці Рима
- Померли 27 серпня
- Померли 1944
- Померли в Неаполі
- Поховані на цвинтарі Чертоза
- Кавалери Лицарського хреста Залізного хреста
- Кавалери Залізного хреста 1-го класу
- Кавалери Залізного хреста 2-го класу
- Нагороджені золотою медаллю «За військову доблесть» (Італія)
- Нагороджені срібною медаллю «За військову доблесть» (Італія)
- Нагороджені бронзовою медаллю «За військову доблесть» (Італія)
- Нагороджені хрестом «За військову доблесть» (Італія)
- Нагороджені орденом Заслуг німецького орла
- Графи Італії
- Учасники Громадянської війни в Іспанії
- Учасники Другої світової війни з Італії
- Командири підводних човнів
- Військовики-самогубці