Горихвістка водяна
Горихвістка водяна | ||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() | ||||||||||||||||
Біологічна класифікація | ||||||||||||||||
| ||||||||||||||||
Phoenicurus leucocephalus (Vigors, 1831) | ||||||||||||||||
Синоніми | ||||||||||||||||
Chaimarrornis leucocephalus | ||||||||||||||||
Посилання
| ||||||||||||||||
|
Горихвістка водяна[2] (Phoenicurus leucocephalus) — вид горобцеподібних птахів родини мухоловкових (Muscicapidae)[3]. Мешкає в Гімалаях, Китаї, Центральній і Південно-Східній Азії[4]. Раніше цей вид відносили до монотипового роду Водяна горихвістка (Chaimarrornis), однак за результатами молекулярно-генетичного дослідження був переведений до роду Горихвістка (Phoenicurus)[5].
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0b/Chaimarrornis_leucocephalus_-_Doi_Inthanon.jpg/200px-Chaimarrornis_leucocephalus_-_Doi_Inthanon.jpg)
Довжина птаха становить 19 см. Забарвлення переважно чорне, на тімені і потилиці біла пляма, живіт, боки, надхвістя і стернові пера біля основи іржасто-червоні. Хвіст відносно короткий, округлий, птах часто піднімає і опускає його. У молодих птахів білі пера на тімені мають чорні краї, спина бурувата, поцяткована охристими плямками, нижня частина тіла поцяткована іржасто-бурими плямками. Голос — глибокий, протяжний свист.
Водяні горихвістки поширені від Паміру і Гіндукушу через Гімалаї до північного Індокитаю і півночі Центрального Китаю, зустрічаються в Киргизстані, Таджикистані, Узбекистані, Афганістані, Пакистані, Індії, Непалі, Бутані, Китаї, М'янмі, Таїланді, Лаосі і В'єтнамі. Вони живуть в заростях на берегах гірських річок, на болотах і на високогірних луках. Взимку частина популяції мігрують в долини[6]. Водяні горихвістки живляться переважно комахами, взимку також ягодами. Гніздяться у травні-червні. Гніздо чашоподібне, робиться з трави і моху, встелюється шерстю і пухом, розміщується серед каміння на землі. В кладці 4 блакитнуватих або зеленуватих яйця. Інкубаційний період триває 2 тижні, насиджує лише самиця.
- ↑ BirdLife International (2016). Phoenicurus leucocephalus. Архів оригіналу за 6 жовтня 2021. Процитовано 4 червня 2022.
- ↑ Фесенко Г. В. Вітчизняна номенклатура птахів світу. — Кривий Ріг : ДІОНАТ, 2018. — 580 с. — ISBN 978-617-7553-34-1.
- ↑ Gill, Frank; Donsker, David (ред.). Chats, Old World flycatchers. World Bird List Version 12.1. International Ornithologists' Union. Архів оригіналу за 20 червня 2016. Процитовано 04 травня 2022.
- ↑ Brazil, Mark (14 січня 2009). Birds of East Asia. A&C Black. с. 422. ISBN 9780713670400. Архів оригіналу за 4 червня 2022. Процитовано 3 грудня 2013.
- ↑ Sangster, G.; Alström, P.; Forsmark, E.; Olsson, U. (2010). Multi-locus phylogenetic analysis of Old World chats and flycatchers reveals extensive paraphyly at family, subfamily and genus level (Aves: Muscicapidae). Molecular Phylogenetics and Evolution. 57 (1): 380—392. doi:10.1016/j.ympev.2010.07.008. PMID 20656044.
- ↑ Khan, Asif N.; Khot, Rahul (1 грудня 2015). White-Capped River-Chat Phoenicurus leucocephalus in Odisha: First Record from Peninsular India. Journal of the Bombay Natural History Society (англ.). 112 (3): 170—171. doi:10.17087/jbnhs/2015/v112i3/114426. ISSN 2454-1095. Архів оригіналу за 22 жовтня 2021. Процитовано 4 червня 2022.
![]() |
Це незавершена стаття з орнітології. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |