Політичний спектр
![]() | Цю статтю потрібно повністю переписати відповідно до стандартів якості Вікіпедії. (червень 2019) |
Політичний спектр — це система для характеристики та класифікації різних політичних позицій по відношенню один до одного на декількох геометричних осях, що представляють незалежні політичні виміри[1].
Політичний спектр зазвичай включає ліво-правий вимір, який початково відсилав до розташування місць у французькому парламенті під час Великої французької революції[1][2]. Комунізм і соціалізм зазвичай розглядаються як ліві, консерватизм і фашизм — як праві ідеології. Лібералізм іноді розташовують зліва (соціал-лібералізм), іноді в центрі, а іноді справа.
Політологи часто відзначають, що одна ліво-права вісь є надто спрощеною та недостатньою для опису існуючих варіацій політичних переконань, і тому часто використовуються додаткові осі[1][3]. Назви протилежних полюсів у дослідженнях можуть відрізнятися, але популярні двовимірні спектри зазвичай розбиті між економічними питаннями (у ліво-правому вимірі) та соціокультурними питаннями[1][4].
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/3e/Nolan-chart.svg/200px-Nolan-chart.svg.png)
У зв'язку з тим, що двомірна політична шкала («праві» та «ліві») не дозволяє достатньо коректно відобразити погляди як на роль держави в контролі житті суспільства, так і на роль держави в забезпеченні соціальної рівності, то використовуються також «політичний компас» (відзначає, поряд з віссю «ліві» — «праві», що відображає ставлення до економічних питань, розподіл на лібертарно та авторитарні суспільно-політичні переконання) чотиривимірна шкала, запропонована американським лібертаріанцем Девідом Ноланом в 1969 році[5][6].
- Норберто Боббіо. Правые и левые [Архівовано 20 грудня 2012 у Wayback Machine.] // Неприкосновенный запас, № 5, 2003.
- Тарас Білоус. Чому Гітлер не був лівим: політичний спектр і науковий підхід [Архівовано 14 серпня 2020 у Wayback Machine.] // Спільне. — 4 березня 2019.
- ↑ а б в г Heywood, Andrew (2017). Political Ideologies: An Introduction (6th ed.). Basingstoke: Macmillan International Higher Education. pp. 14–17.
- ↑ Knapp, Andrew; Wright, Vincent (2006). "French political traditions in a changing context" // The Government and Politics of France (5 ed.). Taylor and Francis
- ↑ Fenna, Alan; Robbins, Jane; Summers, John (2013). Government Politics in Australia. Robbins, Jane., Summers, John. (10th ed.). Melbourne: Pearson Higher Education AU. pp. 126 f.
- ↑ Love, Nancy Sue (2006). Understanding Dogmas and Dreams (Second ed.). Washington, District of Columbia: CQ Press. p. 16.
- ↑ David F. Nolan — Libertarian. Архів оригіналу за 17 лютого 2003. Процитовано 17 лютого 2003.
- ↑ James W. Harris. Frequently Asked Questions ABOUT The World's Smallest Political Quiz. Архів оригіналу за 22 листопада 2002. Процитовано 22 листопада 2002.
![]() |
Це незавершена стаття про політику. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |