Угода про співробітництво у сфері безпеки між Україною та Нідерландами
Угода про співробітництво у сфері безпеки між Україною та Нідерландами | |
---|---|
![]() | |
Тип | міжнародний |
Підписано | 1 березня 2024 |
Місце | Харків |
Чинність | від моменту підписання |
Підписанти | Володимир Зеленський, Марк Рютте |
Сторони | ![]() ![]() |
Мови | українська, нідерландська |
Безпекова угода між Україною та Нідерландами (нід. Bilaterale veiligheidsovereenkomst tussen Nederland en Oekraïne), повна назва Угода про співробітництво у сфері безпеки між Україною та Нідерландами (нід. Overeenkomst inzake Veiligheidssamenwerking tussen Nederland en Oekraïne)[1] — міжнародна угода[2], укладена 1 березня 2024 року між Україною та Нідерландами про гарантії безпеки Україні, яка визначає пріоритетні сфери двосторонньої безпекової співпраці у військовій і невійськовій сферах, зокрема в політичній, фінансовій, гуманітарній та у сфері реформ[3]. Документ підписано президентом України Володимиром Зеленським та премʼєр-міністром Нідерландів Марком Рютте[4]. Угода набуває чинності з моменту підписання та діє протягом 10 років із можливістю продовження[5]. Нідерланди стали сьомою країною, яка підписала безпекову угоду з Україною[6].
Україна та Нідерланди уклали безпекову угоду 1 березня 2024 року під час візиту премʼєр-міністра Нідерландів Марка Рютте до Харкова[7]. Він взяв участь у військовому кабінеті разом з президентом України Володимиром Зеленським, міністром оборони Рустемом Умєровим, головнокомандувачем ЗСУ Олександром Сирським та командувачем Повітряних сил ЗСУ Миколою Олещуком[8].
Згідно з угодою, Нідерланди гарантують підтримку у відбудові та гуманітарному розмінуванні, потребу створення Міжнародного кримінального трибуналу для Російської Федерації, внесок у розвиток військово-повітряних та морських сил України[9]. Україна зобов'язується надалі проводити реформи та використовувати надану зброю для оборони[9].
Нідерланди беруть на себе 10-річні зобов'язання щодо підтримки України в кіберзахисті, в боротьбі з організованою злочинністю; допомоги в реформуванні сил оборони, щоб вони були оперативно сумісними зі стандартами НАТО, а також зобов'язання щодо підтримки України на шляху до ЄС та НАТО[9].
Також премʼєр-міністр Марк Рютте анонсував, що у 2024 році Нідерланди планують надати військової допомоги Україні на 2 млрд євро[9].
- ↑ Overeenkomst inzake Veiligheidssamenwerking tussen Nederland en Oekraïne. rijksoverheid.nl (нід.). Rijksoverheid. 1 березня 2024. Архів оригіналу за 17 квітня 2024. Процитовано 17 квітня 2024.
- ↑ Угода про співробітництво у сфері безпеки між Україною та Нідерландами. president.gov.ua. Офіс Президента України. 1 березня 2024. Архів оригіналу за 5 травня 2024. Процитовано 17 квітня 2024.
- ↑ Володимир Зеленський і Марк Рютте провели зустріч у Харкові й підписали угоду про безпекове співробітництво між Україною та Нідерландами. president.gov.ua. Офіс Президента України. 1 березня 2024. Архів оригіналу за 1 березня 2024. Процитовано 17 квітня 2024.
- ↑ Kamerbrief over aanbieding bilaterale veiligheidsovereenkomst met Oekraïne. rijksoverheid.nl (нід.). Rijksoverheid. 1 березня 2024. Архів оригіналу за 17 квітня 2024. Процитовано 17 квітня 2024.
- ↑ Nederland sluit tienjarige veiligheidsovereenkomst met Oekraïne. rijksoverheid.nl (нід.). Rijksoverheid. 23 лютого 2024. Архів оригіналу за 17 квітня 2024. Процитовано 17 квітня 2024.
- ↑ Україна і Нідерланди підписали угоду про гарантії безпеки – Зеленський. radiosvoboda.org. Радіо Свобода. 1 березня 2024. Архів оригіналу за 17 квітня 2024. Процитовано 17 квітня 2024.
- ↑ Рютте - про безпекову угоду: Нідерланди разом з Україною не тільки в оборонній співпраці. ukrinform.ua. Укрінформ. 2 березня 2024. Архів оригіналу за 19 квітня 2024. Процитовано 19 квітня 2024.
- ↑ Тетяна Степанова (1 березня 2024). Зеленський провів з Рютте військовий кабінет у Харкові: що обговорювали. rbc.ua. РБК-Україна. Архів оригіналу за 19 квітня 2024. Процитовано 19 квітня 2024.
- ↑ а б в г Сьома безпекова угода для України від Нідерландів: трибунал для РФ, відбудова і допомога на 2 млрд євро. rfi.fr. RFI. 4 березня 2024. Архів оригіналу за 19 квітня 2024. Процитовано 19 квітня 2024.