Гречанов Андрій Анатолійович
Гречанов Андрій Анатолійович | |||||
---|---|---|---|---|---|
![]() | |||||
Загальна інформація | |||||
Народження | 1975 Дніпропетровська область | ||||
Псевдо | «Кіборг Рахман» | ||||
Військова служба | |||||
Приналежність | ![]() | ||||
Вид ЗС | ![]() | ||||
Рід військ | ![]() | ||||
Формування | |||||
Війни / битви | |||||
Нагороди та відзнаки | |||||
|
Андрі́й Анато́лійович Гречанов (кіборг Рахман) — підполковник[1] Збройних сил України. Начальник відділення розвідки 81-ї десантно-штурмової бригади.
Народився 1975 року на Дніпропетровщині[2].
У 2009 році пішов на пенсію після 17-річної військової служби у званні майора[3].
Із початком війни на Донбасі повернувся на військову службу. Брав участь у боях за Донецький аеропорт (періодично у жовтні та листопаді 2014, січні 2015) (загалом понад 30 днів), залишивши його одним із останніх. Служив тоді начальником розвідки 81-ї бригади[4].
З 19 на 20 січня 2015-го поранений від вибуху під час штурму терористів старшина Анатолій Свирид, танки рознесли стіну терміналу, вояки зайняли кругову оборону. Біля Свирида зайняли оборону «Рахман» і Ігор Брановицький. Вибухнула граната, врятувала реакція, товариші вкололи знеболююче, і з 20 осколками в ногах Свирид відстрілювався до ранку.
Влітку 2015 потрапив у полон[4]. 30 листопада 2015 року визволений з полону бойовиків «ДНР», де перебував протягом чотирьох місяців, в обмін на майора Збройних сил Росії Володимира Старкова[5]. Отримав серйозні травми кистей через тортури терористів під час перебування в полоні.[6]
У 2021 журналісти Bihus.info опублікували так звані «плівки Медведчука», на яких зафіксовані бесіди стосовно обміну Гречанова. Відповідно до записів, звільнення Рахмана умисно затягнула на кілька місяців українська сторона (зокрема, відповідальний за переговори Медведчук, ймовірно на прохання президента Порошенка), щоб воно відбулось начебто як результат міжнародної зустрічі Порошенка у Парижі. Тим часом звільненням з полону Андрія Гречанова активно займався його товариш Олексій Мочанов. За словами самого Гречанова, його чотири рази готували до обміну, але усі попередні спроби зривались.[7]
Після звільнення продовжив військову службу у підрозділі морської піхоти[3].
За особисту мужність і героїзм, виявлені у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України, вірність військовій присязі під час російсько-української війни нагороджений
- орденом Богдана Хмельницького III ступеня (4 грудня 2014)[8].
- відзнака Міністерства оборони України «Доблесть і честь».
- відзнака «Знак пошани».
- медаль «15 років Збройним Силам України».
- медаль «За особисті досягнення» II ступеня.
- медаль «За сумлінну службу» II ступеня.
- медаль «За сумлінну службу» ІІІ ступеня.
- Почесний нагрудний знак начальника Генерального штабу — Головнокомандувача Збройних Сил України «За досягнення у військовій службі» II ступеня.
- Народний Герой України (липень 2015)
- Орден «За заслуги в боротьбі з фашизмом у Росії» від міжнародної громадської організації «International Antiputin Coalition» (23 березня 2015)[9][10]
- ↑ Помнят и ценят: легендарному киборгу «Рахману» присвоили очередное звание. Архів оригіналу за 19 червня 2018. Процитовано 19 червня 2018.
- ↑ Андрій Гречанов “Рахман”, підполковник ЗСУ: Фільм «Чистилище» — це просто дитяча казка на ніч порівняно з тим, що відбувалося в ДАП. Інтерв'ю з України (укр.). 17 травня 2020. Архів оригіналу за 8 червня 2021. Процитовано 8 червня 2021.
- ↑ а б «Я б і руку віддав, аби лише мої хлопці залишилися живі». Міністерство оборони України. Архів оригіналу за 8 червня 2021. Процитовано 8 червня 2021.
- ↑ а б Хто такий кіборг "Рахман" – Новости политики, свежие политические новости Украины на Depo.ua. Политика Украины и мира. www.depo.ua (рос.). Архів оригіналу за 8 червня 2021. Процитовано 8 червня 2021.
- ↑ З полону терористів звільнено "кіборга", одного з командирів 81-ї бригади Гречанова. УНІАН. 30-11-2015. Архів оригіналу за 8 грудня 2015. Процитовано 03-12-2015.
- ↑ "Рахман" получил серьезные травмы кистей рук в плену. Obozrevatel.UA. 11-12-2015. Архів оригіналу за 4 листопада 2016. Процитовано 19-06-2018.
- ↑ Медведчук міг домовлятися з РФ про поставки газу і електрики та затягувати обмін полонених. Плівки Медведчука-4. Bihus.Info (укр.). 8 червня 2021. Процитовано 8 червня 2021.
- ↑ Указ Президента України від 4 грудня 2014 року року № 915/2014 «Про відзначення державними нагородами України»
- ↑ Герман Обухов: Кіборга Рахмана нагороджено орденом Коаліції “International Antiputin Coalition”. Uacrisis.org (укр.). 23 березня 2015. Архів оригіналу за 8 червня 2021. Процитовано 8 червня 2021.
- ↑ Чотири місяці в полоні. Бойовики звільнили відомого кіборга Рахмана. nv.ua (укр.). Архів оригіналу за 23 лютого 2022. Процитовано 8 червня 2021.
- Підполковники (Україна)
- Народились 1975
- Військовики 81-ї окремої аеромобільної бригади
- Лицарі ордена Богдана Хмельницького III ступеня
- Нагороджені відзнакою «Доблесть і честь»
- Нагороджені відзнакою «Знак пошани»
- Нагороджені медаллю «15 років Збройним Силам України»
- Нагороджені медаллю «За особисті досягнення»
- Нагороджені медаллю «За сумлінну службу»
- Лицарі Ордена «Народний Герой України»
- Українські воїни-учасники російсько-української війни (з 2014)
- Уродженці Дніпропетровської області