Гуннель Ліндблум
Гуннель Ліндблум | ||||
---|---|---|---|---|
![]() | ||||
Ім'я при народженні | Gunnel Märtha Ingegärd Lindblom | |||
Народилася | 18 грудня 1931[2][3][4] Гетеборг[2] | |||
Померла | 24 січня 2021[5] (89 років) Brottbyd | |||
Громадянство | ![]() | |||
Діяльність | акторка, кінематографістка, театральна режисерка, кінорежисерка, сценаристка, кіноакторка | |||
IMDb | nm0511458 | |||
Нагороди та премії | ||||
| ||||
![]() | ||||
Гуннель Марта Інгегерд Ліндблум (швед. Gunnel Märtha Ingegärd Lindblom; 18 грудня 1931, Гетеборг — 24 січня 2021) — шведська акторка, режисер та сценаристка.
Гуннель Ліндблум народилася 18 грудня 1931 року у Гетеборзі в родині Еріка Ліндблума та Беда-Марії Лофгрен. У 12-річному віці почала виступати на сцені у клубі робочої молоді[6]. Закінчила акторську школу при міському театрі Гетеборга, до трупи якого була зарахована 1950 року. У 1954—1959 роках грала у трупі міського театру Мальме під керівництвом Інгмара Бергмана. Сред її ролей — Лариса Дмитрівна в «Бесприданниці» Островського, Сольвейг в «Пер Гінт», Маргарита в «Фаусті». У 1960-х роках грала в міському театрі Уппсали (Олена в «Дядя Ваня», Дездемона в «Отелло»). Багато знімалася на телебаченні. З 1968 року — в Королівському драматичному театрі Швеції (Драматен) під керівництвом Бергмана. Грала у п'єсах Ібсена, Чехова, Стріндберга, у бергмановських постановках «Войцека» Георга Бюхнера і драми Альфа Шеберга «Батько».
У 1970-х роках виступила як театральний режисер, спочатку як асистентка Бергмана, а потім самостійно поставивши п'єси Чехова, Шоу, Ібсена та інш. Ставила спектаклі, в тому числі й оперні, у Данії та Норвегії. У 1980-х роках зіграла у Бергмана Гертруду в «Гамлеті», Бергман виступив продюсером кількох фільмів Ліндблум як кінорежисерки.
Серед пізніших ролей Ліндблум на сцені Драматен — у виставах «Бланш і Марі» (2007) за романом Енквіста, та «Королівська корона» (2008) за романом Карла Йонаса Лове Алмквіста. 2009 року вона поставила драму Йона Фоссе «Дівчина в жовтому дощовику».
Гуннель Ліндблум померла 24 січня 2021 року у 89-річному віці[7].
Ліндблум двічі була у шлюбі, кожен з яких завершився розлученням:
- 1960–1970 — Стуре Хеландер (1918–1994), лікар. У пари народилися троє дітей — син Томас (1960), дочка Джессіка (1961) та син Ян (1967)[8].
- 1981–1986 — Фредерік Дессау (1927–2019), данський радіоведучий та перекладач[7].
Акторка:
Рік | Українська назва | Оригінальна назва | Роль | |
---|---|---|---|---|
1952 | ф | Кохання | Kärlek | Ребекка Андерсон |
1956 | ф | Пісня про багряно-червону квітку | Sången om den eldröda blomman | Керстін |
1957 | ф | Сунична галявина | Smultronstället | Шарлотта Борг |
1957 | ф | Сьома печатка | Det Sjunde Inseglet | німа дівчина |
1958 | тф | Венеційка | Venetianskan | Валерія |
1958 | тф | Сказ | Rabies | Дженні |
1958 | тф | Чайка | Måsen | Ніна Михайлівна Зарічна |
1960 | тф | Шаноблива повія | Den respektfulla skökan | Ліззі |
1960 | тф | Стакан води | Ett glas vatten | королева Анна |
1960 | ф | Дівоче джерело | Jungfrukällan | Інгері |
1963 | ф | Мовчання | Tystnaden | Анна |
1963 | ф | Причастя | Nattvardsgästerna | Карін Персон |
1964 | ф | Закохані пари | Älskande par | Адель Голмстрьом |
1966 | ф | Голод | Sult | Йлаялі |
1966 | ф | Вбивства у Юнгшьо | Yngsjömordet | Анна |
1967 | тф | Дядя Ваня | Onkel Vanja | дружина професора |
1968 | ф | Дівчата | Flickorna | Гунілла |
1969 | ф | Батько | Fadern | Лаура |
1970 | ф | Резервація | Reservatet | Анна |
1971 | ф | Брат Карл | Brother Carl | Лена Голмберг |
1973 | ф | Сцени з подружнього життя | Scener ur ett äktenskap | Єва |
1977 | ф | Динаміт | Bomsalva | Альма Андерсон |
1981 | ф | Саллі і свобода | Sally och friheten | Нора |
1984 | ф | За шторами | Bakom jalusin | Бенте Сандерс |
1993 | ф | Гедда Габлер | Hedda Gabler | Джуліана Тесман |
1995 | ф | Надя | Nadja | бабуся |
1997 | ф | Очікування | Svenska hjältar | Єва |
2009 | ф | Дівчина з татуюванням дракона | The Girl with the Dragon Tattoo | Ізабелла Вангер |
Режисер:
- 1976 — Sjung vackert om kärlek
- 1977 — Райський куточок / Paradistorg (також автор сценарію) (продюсер І.Бергман)
- 1981 — Саллі і свобода / Sally och friheten (приз екуменічного журі Монреальського кінофестивалю) (продюсер І.Бергман)
- 1987 — Літні ночі на Землі / Summer Nights on the Planet Earth (також автор сценарію)
- 1991 — Sanna kvinnor (також автор сценарію)
- 1994 — Betraktelse (короткометражний) (також автор сценарію)
- 2000 — 90 minuter 90-tal (колектив авторів)
- 1988 — Медаль Літератури та мистецтв (Швеція)
- 1989 — Премія Юджина О’Ніла
- 2002 — Премія Золотий жук за досягнення
- ↑ Bibliothèque nationale de France BNF: платформа відкритих даних — 2011.
- ↑ а б в Deutsche Nationalbibliothek Record #14215086X // Gemeinsame Normdatei — 2012—2016.
- ↑ SNAC — 2010.
- ↑ Filmportal.de — 2005.
- ↑ Skådespelaren Gunnel Lindblom är död
- ↑ Gunnel Märtha Ingegerd Lindblom, skådespelerska, Saltsjöbaden [Архівовано 31 січня 2021 у Wayback Machine.] i Vem är Vem? / Norrland, supplement, register 1968 / s 779.
- ↑ а б Архівована копія. Архів оригіналу за 24 січня 2021. Процитовано 4 березня 2021.
{{cite web}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title (посилання) - ↑ Архівована копія. Архів оригіналу за 31 січня 2021. Процитовано 4 березня 2021.
{{cite web}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title (посилання)
- Гуннель Ліндблум на сайті IMDb (англ.)