ГЕС Премадіо
ГЕС Премадіо | |
---|---|
46°29′11″ пн. ш. 10°21′04″ сх. д. / 46.48644444447177193° пн. ш. 10.351361111138778881° сх. д.Координати: 46°29′11″ пн. ш. 10°21′04″ сх. д. / 46.48644444447177193° пн. ш. 10.351361111138778881° сх. д. | |
Країна | ![]() |
Адмінодиниця | Вальдідентро |
Стан | діюча |
Річка | Адда |
Каскад | каскад на Адді |
Початок будівництва | 1953 (перша черга), 1997 (друга черга) |
Роки введення першого та останнього гідроагрегатів | 1956 (перша черга), 2003 (друга черга) |
Основні характеристики | |
Установлена потужність | 226 МВт |
Тип ГЕС | дериваційна |
Розрахований напір | 647 м |
Характеристики обладнання | |
Тип турбін | Пелтон |
Кількість та марка турбін | 3 |
Витрата через турбіни | 40 м³/с |
Кількість та марка гідрогенераторів | 3 |
Потужність гідроагрегатів | 2х74 + 1х78 МВт |
Основні споруди | |
Тип греблі | арково-гравітаційна |
Висота греблі | 136 м |
Довжина греблі | 381 м |
Власник | A2A |
Мапа | |
![]() |
ГЕС Премадіо (італ. Premadio) — гідроелектростанція на півночі Італії. Розташована між ГЕС Сан-Джакомо (вище за течією) та ГЕС Grosio, входить до складу каскаду на річці Адда (ліва притока По, що відноситься до басейну Адріатичного моря), яка у своїх верхів'ях дренує Лівіньо-Альпи (західна, правобережна сторона долини), Ортлерські Альпи та гірську групу Собретта-Гавіа (східна сторона).
Для накопичення ресурсу Адду перекрили арково-гравітаційною греблею Канкано висотою 136 метрів та довжиною 381 метр, яка утворила водосховище об'ємом 123 млн м3.[1] Окрім прямого стоку, до нього перекидається вода через систему Нуово-Канале-Вьола, яка має ряд водозаборів у долині Вальдідентро (правобережна частина сточища самої Адди, яка дренується у неї нижче за греблю Канкано) та розташованій західніше в долині річки Вьола (через Спол, Інн та Дунай відноситься до басейну Чорного моря). Також варто відзначити, що до створеного вище по Адді водосховища Сан-Джакомо перекидається вода як із західного напрямку (водозабори у сточищі Спол, що відбирають ресурс до його потрапляння в озеро Лаго-ді-Лівігньо — верхній резервуар швейцарської ГЕС-ГАЕС Ова-Спін), так і зі східної сторони долини Адди, де захоплюється ресурс її лівих приток Уцца, Брауліо, Форкола. В сукупності довжина зазначеної водозбірної мережі становить 33 км.[2]
Накопичений ресурс по тунелю подається із водосховища до підземного машинного залу, розташованого біля селища Премадіо (4 км від греблі). Споруджений у 1956 році зал мав розміри 80х33х29 метрів[3] та призначався для розміщення двох гідроагрегатів з турбінами типу Пелтон потужністю по 74 МВт. В 2003 році стала до ладу третя турбіна потужністю 78 МВт, для розміщення якої створили додаткове приміщення розмірами 30х30х40 метрів.[4] Зазначене обладнання працює при напорі у 647 метрів.[5]Відпрацьована вода відводиться у тунель, що прямує до наступного ступеня гідровузла ГЕС Grosio.
Примітки
- ↑ Diga Val Grosina. Drupal (італ.). Процитовано 12 вересня 2017.
- ↑ hydro-italy-lombardy-sondrio. www.industcards.com. Процитовано 12 вересня 2017.
- ↑ Conceptual disigne for a power cavert. Fava&Zanelotti (PDF).
- ↑ Tunnelling in the Alps - International Water Power. www.waterpowermagazine.com. Процитовано 12 вересня 2017.
- ↑ Wieprecht, Silke; Haun, Stefan; Weber, Karolin; Noack, Markus; Terheiden, Kristina (30 листопада 2016). River Sedimentation: Proceedings of the 13th International Symposium on River Sedimentation (Stuttgart, Germany, 19-22 September, 2016) (англ.). CRC Press. ISBN 9781317225317.